From Wikipedia, the free encyclopedia
Protestes a Xile en 2019 són una sèrie de protestes civils a diverses ciutats de Xile que van començar el 14 d'octubre de 2019 en la capital Santiago com una campanya coordinada d'estudiants de l'ensenyament mig per a evitar pagar el metro de la ciutat en resposta als recents augments de preus, ocasionant enfrontaments oberts amb els carabineros.
| ||||
Tipus | protesta manifestació ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Interval de temps | 14 octubre 2019 - 2020 ![]() | |||
Període | temporada 2019-2020 ![]() | |||
Localització | 6 octubre 2019 - març 2020: Santiago de Xile 19 octubre 2019 - març 2020: Concepción (Xile) 19 octubre 2019 - març 2020: Valparaíso (Xile) 19 octubre 2019 - març 2020: Conurbació La Serena-Coquimbo (Xile) ![]() | |||
Estat | Xile ![]() | |||
Efectes | toc de queda plebiscit nacional xilè de 2020 ![]() | |||
Morts | 34 ![]() | |||
Ferits | 2.500 ![]() | |||
Nombre de detinguts | ||||
Hashtag | #EvasionMasiva, #LaMarchaMasGrandeDeChile, #PiñeraRenuncia, #EstoPasaEnChile i #ChileDesperto ![]() |
El 18 d'octubre, la situació va empitjorar quan grups organitzats de manifestants es van rebel·lar en tota la ciutat, apoderant-se de moltes estacions de la xarxa del metro de Santiago i inutilitzant-les amb extensos danys a la infraestructura. La xarxa de Metro va ser totalment desactivada. Aquell dia, el president de Xile, Sebastián Piñera, va anunciar un estat d'emergència, autoritzant l'enviament de forces de l'Exèrcit xilè a les principals regions per a fer complir l'ordre i reprimir la destrucció de béns públics, i va invocar davant els tribunals la Ley de Seguridad del Estado contra desenes de detinguts. El 19 d'octubre es va declarar el toc de queda en l'àrea de la Gran Santiago, per primera vegada des de 1987 a la fi de la dictadura de Pinochet.[1][2]
Les protestes i disturbis es van expandir per altres ciutats, com Concepción, San Antonio i Valparaíso.[3] L'estat d'emergència va ser estès a la província de Concepción, a tota la regió de Valparaíso (excepte l'Illa de Pasqua i l'arxipèlag Juan Fernández) i a les ciutats de Antofagasta, Iquique, Coquimbo, La Serena, Rancagua i Valdivia.
El preu del transport públic al Gran Santiago és determinat pel "Panell de Perits en Transport Públic", que usa una fórmula automàtica de càlcul per a ajustar les tarifes mensualment. El Ministeri de Transports i Telecomunicacions és aconsellat pel panell i se li notifica qualsevol alteració de preu.[4]
L'1 d'octubre de 2019, el Panell va determinar l'ajust trimestral de tarifes per al sistema de transport públic de la Província de Santiago i les comunes de San Bernardo i Puente Alto. Van decidir que calia un increment de 10 pesos xilens per a l'autobús i de 30 per al metro de Santiago i Metrotrén en les hores punta (un augment de prop del 4%), així com una reducció tarifària de 30 pesos en les hores vall.[5] L'augment va ser justificat pel Panell a causa de l'augment de l'índex de taxes que recull la llei, el qual que està subjecte a les variacions en el valor del dòlar americà, en l'euro, en el cost del treball, el preu del combustible i en l'índex de preus al consumidor, per la qual cosa els costos de les concessionàries i del metro havien de pujar.[6] El canvi de tarifa estava programat per a entrar en vigor a partir del 6 d'octubre.[7]
Alguns especialistes, com l'exministre Paola Tapia, van indicar que existien altres factors que explicaven l'augment. Entre aquests factors, estaria la compra sense concurs d'una nova flota d'autobusos elèctrics per a la Xarxa Metropolitana de Mobilitat i la suspensió de la nova subhasta de serveis d'autobusos, ambdues decisions preses per l'administració de la Ministra Gloria Hutt.[8]
Addicionalmemt, es va criticar que les tarifes de transport ferroviari a Santiago són les segones més altes d'Amèrica Llatina, superades només per São Paulo a Brasil.[9] En termes relatius, el cost mensual mig per persona per al transport públic de la ciutat és equivalent al 13,8% del salari mínim, molt per sobre d'altres ciutats com Buenos Aires, Ciutat de Mèxic o Lima, on no excedeix del 10%.[10]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.