càrrec del polític que actua com a cap de govern o cap del poder executiu en alguns estats amb sistema parlamentari From Wikipedia, the free encyclopedia
El primer ministre (en femení, la primera ministra) és el ministre de més alt rang del gabinet o Consell de ministres de la branca executiva del govern d'un sistema parlamentari.[1][2] Entre les seves tasques figura nomenar als altres ministres i presidir les deliberacions del Consell de ministres. Per damunt d'ells només hi sol haver el cap d'Estat (un monarca o un president), que normalment té una funció representativa. El primer ministre sol ser nomenat pel cap d'Estat, prèvia recomanació o proposta del parlament, i normalment és el cap de files del partit més votat a les eleccions legislatives. En la majoria dels casos, depenent de la constitució de cada estat, el primer ministre i la resta dels ministres del gabinet són alhora membres del parlament. No obstant això, en els sistemes semipresidencialistes un primer ministre és l'oficial que ha estat designat per a gestionar el servei civil i el govern interior de l'Estat sota les ordres del cap d'Estat (el president) amb qui comparteix el poder executiu actiu.[3]
![]() | |
Suplent | viceprimer ministre ![]() |
---|
Encara que tenen gairebé les mateixes característiques i responsabilitats executives dels primers ministres, en alguns estats, aquest càrrec pot rebre altres noms, com ara President del govern a Espanya, Canceller a Àustria i Alemanya, Ministre-President als estats federals alemanys i belgues, President del Consell de Ministres a Itàlia, Taoiseach a la República d'Irlanda, o premier a les províncies constituents del Canadà.[4][5]