escriptora cubana From Wikipedia, the free encyclopedia
Nancy Morejón (L'Havana, 7 d'agost de 1944)[1] és una poeta, dramaturga, assagista i traductora cubana. Té posicions literàries importants, com a directora de la revista Unió, membre de l'Acadèmia Cubana, i presidenta de l'Associació d'Escriptors i Artistes de Cuba (UNEAC).[2]
![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 7 agost 1944 ![]() l'Havana (Cuba) ![]() |
Formació | Universitat de l'Havana ![]() |
Activitat | |
Ocupació | escriptora, poetessa ![]() |
Activitat | 1962 ![]() |
Premis
|
Son pare era d'ascendència africana i la seua mare té arrels africanes. Destacà des de molt primerenca edat en els estudis: escrivia poemes als tretze anys i, el 1959, era professora d'anglés. Als divuit anys publica el primer llibre de versos, Mutismes. Entre 1963 i 1964 fou professora de francès en l'Acadèmia Gustavo Ameijeiras de L'Havana i treballa com a traductora per al Ministeri de l'Interior. Rep el premi «Rubén Martínez Villena» el 1964 i milita entre 1963 i 1965 en el Comité de Base de la Unió de Joves Comunistes de l'Escola de Lletres; es llicencia en llengua i literatura franceses per la Universitat de L'Havana (1966) i es doctora amb una tesi sobre el poeta de Martinica Aimé Césaire. Entre 1986 i 1993 fou directora del Centre d'Estudis del Carib de la Casa de las Américas, tasca que reassumeix el 2000. Des del 1991 és membre de l'Acadèmia de Ciències de Cuba.[1]
Edità una Recopilació de textos sobre Nicolás Guillén (L'Havana, Edicions Casa de las Amèricas, 1974) i es dedicà sobretot a la traducció simultània en esdeveniments i congressos; també ha fet traduccions per a l'Institut del Llibre, sobretot de poesia afrocaribenya. Participà en la Trobada del Centenari de Rubén Darío, a Varadero (1967) i en molts altres actes literaris relacionats amb la poesia i la cultura. El 1980 rep el Premi Nacional d'Assaig "Enrique José Varona" de la Unió d'Escriptors i Artistes de Cuba pel seu llibre Nació i mestissatge en Nicolás Guillén, que el 1983 rebé també el Premi Mirta Aguirre; el 1986 obté el "Premi de la crítica" cubà per Pedra polida i el 2001 el Premi nacional de Literatura. A Elogi i paisatge i La Quinta dels Molins se'ls atorgà també el Premi de la Crítica el 1997 i 2000, respectivament.[3] La Universitat de Nova York li donà el Premi Yari-Yari de Poesia Contemporània pel conjunt de la seua obra, en el 2004. A l'agost del 2006, durant la 45a edició del Festival Nits de Poesia, rebé el Premi Corona d'Or de Struga 2006 de Macedònia ja proclamat el 21 de març de 2006, en la seu de la UNESCO, a París, pel Dia Mundial de la Poesia. Al maig de 2007, en el XII Festival Internacional de Poesia de L'Havana, rep el Premi Rafael Alberti. Té les insígnies d'Oficial de l'Orde al Mèrit de la República de França i la rèplica del Matxet de Màxim Gómez, entre altres. És membre de número de l'Acadèmia Cubana de la Llengua des del 1999.
Ha escrit per a Unión, Cultura'64, El Caimán Barbudo, La Gaceta de Cuba, Casa de las Américas. Fou seleccionada per a l'antologia Novíssima poesia cubana (1962) de Reinaldo Felipe i Ana María Simó.
La seua obra abraça molts temes. La mitologia de la nació cubana i la relació integracionista dels negres amb aquesta nació amb el mestissatge de cultures llatines i africanes en una identitat nova, cubana. La major part de la seua obra recolza el nacionalisme, la revolució i l'actual règim cubà. A més a més, declara el seu feminisme respecte a la situació de les dones dins d'aquesta nova societat i la integració ètnica fent les dones negres protagonistes dels seus poemes. També tracta la història de l'esclavitud i el maltractament en la relació de Cuba i amb els Estats Units, tot i que la seua obra no està dominada per temes polítics. Alguns crítics han remarcar jocoses observacions sobre la seua pròpia gent, un particular i molt cubà ús de la ironia i l'humor, així com la qualitat intrínseca d'una poesia molt lírica, íntima, espiritual, i fins i tot eròtica, i bucòlica.
Nancy Morejón ha estat traduïda a l'anglés, al francés, a l'alemany, al portugués, a l'italià, al rus, al polonés i al neerlandés; és especialment coneguda als Estats Units, on la seua obra és molt acceptada i ha estat traduïda i reimpresa sovint.
La passió per l'escriptura i la lectura li ve dels seus pares. Tots dos li inculcaren la importància de la formació. La mare en fou un exemple a seguir. Als nou anys, Nancy ja escrivia poesia en el seu diari, i aprenia anglés. Ajudava a llegir i escriure. Nancy Morejón dona vida, color, i so a la seua poesia recordant els carrers del seu barri on va nàixer i créixer, el barri de Los Sitios.[4]
Un dels poemes més populars de Nancy Morejón en què representa la història negra i la feminitat és conegut com a Dona negra. Morejón és la veu dels seus avantpassats. El passat dels seus ancestres, que van sofrir l'esclavitud per ser de pell negra, va influir molt en la seua veu poètica. El poema visualitza imatges molt fortes. Té un to intens, fort, i valent. També fa una al·legoria de la revolució cubana.[6]
Alguns crítics de les seues obres, com ara Caroline A. McKenzie i William Luis, veuen la relació amb la revolució de Cuba com la raó del seu èxit.[7] Tot i que la revolució fou molt important en la vida i obra de Morejón, el seu treball amb els temes d'esclavitud, la identitat afrocubana i el feminisme provenen de la influència en la societat actual. El poema “Dona negra” és un bon exemple de la barreja d'influències en la seua vida: la lluita pels drets humans de les persones d'herència africana i de totes dones. En el poema, empra la història col·lectiva de les esclaves negres per crear la força del sentiment en els lectors, especialment a causa de les referències a experiències de dones. També tracta de la revolució a Cuba i fa costat al comunisme i als revolucionaris com Castro.[8]
En una entrevista de Bomb Magazine, Nancy Morejón deia que no hi havia elements marxistes en els seus poemes.[9] En “Dona negra”, però, hi ha un vers amb la paraula comunisme. Morejón no és membre del Partit Comunista, però té valors relacionats amb el marxisme.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.