Mutisme selectiu
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
El mutisme selectiu és un trastorn d'ansietat on una persona que és normalment capaç de parlar no parla en situacions específiques o a persones específiques. Aquest trastorn normalment coincideix amb la timidesa o l'ansietat en entorns socials.[1] Persones amb mutisme selectiu romanen silencioses fins i tot quan les conseqüències del seu silenci inclouen ser dessacralitzades o acabar castigats.[2]
Els nens i adults amb mutisme selectiu son plenament capaços de parlar i entendre la llengua, però escullen no fer-ho.[3] El comportament pot ser percebut com a vergonya o mala educació pels altres. Un nen amb mutisme selectiu pot ser completament silenciós a l'escola durant anys però parlar bastant lliurement o fins i tot excessivament a casa. Hi ha una variació jeràrquica entre persones amb aquest desordre: algunes persones participen plenament en activitats i semblen sociables però no parlen, altres parlaran només amb companys però no amb adults, altres parlaran amb adults quan se'ls hi pregunten coses amb respostes curtes però mai amb companys, i encara n'hi ha d'altres que no parlen amb ningú i participen en poques, si cap, de les activitats que se'ls hi presenten. En una forma severa coneguda com a "mutisme progressiu", els que pateixen el trastorn, no parlen amb cap persona en cap situació, ni tan sols amb familiars propers.
El mutisme selectiu es defineix per les següents característiques: