membre de l'últim pis d'un castell humà From Wikipedia, the free encyclopedia
L'enxaneta[1] és el casteller que corona les estructures humanes anomenades castells. L'etimologia del mot és incerta.[2]
Fins que l'enxaneta no arriba al capdamunt del castell i posa els dos peus sobre les espatlles dels dosos, el castell no es considera carregat, i en aquest moment, l'enxaneta fa l'aleta. En el cas dels pilars, no es considera carregat fins que no es deixa anar de les dues mans del casteller del pis inferior. Per norma general, l'enxaneta és un nen o nena, d'entre 5 i 10 anys. Contràriament al que hom sol pensar, actualment l'enxaneta no és el casteller més petit del castell, sinó que ho és l'aixecador, perquè l'enxaneta pugui passar més còmodament per sobre seu.
En els orígens dels castells, al segle xviii i primera part del xix, i tal com encara fan les moixigangues/muixerangues valencianes, l'aixecador era l'encarregat d'aixecar l'enxaneta,[3] que s'havia posat sobre la seva esquena, i coronaven el castell posant-se drets tots dos.[4][5] En alguns testimonis gràfics de l'anomenada època d'or del segle xix, de la que eren protagonistes els Xiquets de Valls, encara s'hi pot veure l'enxaneta amb els dos peus sobre l'esquena de l'aixecador[6]