músic estatunidenc From Wikipedia, the free encyclopedia
Bradford Phillip Delson, conegut com a Big Bad Brad, era el guitarrista principal del grup estatunidenc de nu metal, Linkin Park.[1] També és l'A&R (o sigui, el descobridor de nous talents) de Machine Shop Recordings.
![]() Brad Delson, en un concert ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1r desembre 1977 ![]() Agoura Hills (Califòrnia) ![]() |
Altres noms | Big Bad Brad BBB |
Formació | Agoura High School (en) ![]() Universitat de Califòrnia a Los Angeles ![]() |
Activitat | |
Ocupació | guitarrista |
Activitat | 1996 – actualitat |
Membre de | |
Gènere | Nu Metal Metal Alternatiu |
Instrument | guitarra, baix elèctric |
Segell discogràfic | Warner Bros. Records Machine Shop Recordings ![]() |
Company professional | Linkin Park |
Família | |
Cònjuge | Elisa Delson ![]() |
Lloc web | linkinpark.com |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
En Brad, va néixer a Los Angeles, Califòrnia,[2] l'1 de desembre de 1977. Es va graduar al High School Augora (California), l'any 1996, mateix any que va formar, junt amb Mike Shinoda[3] el grup Xero (dissolt Linkin Park). Va assistir i es va graduar a la Universitat de Califòrnia,[4] en l'especialitat de comunicacions.
Durant la universitat, en Delson va haver de tractar amb un membre de la indústria de la música com a part de la seva carrera. Va acabar treballant per a en Jeff Blue, un A&R de Warner Bros. Records. Li va comentar a Blue coses sobre la seva banda i a canvi de donar-li demos perquè els escoltés, en Blue li feia crítiques constructives.
Delson, juntament amb Mike Shinoda i Rob Bourdon, van fundar Xero, la primera encarnació de Linkin Park, el 1996.[5] La banda va reclutar més tard el vocalista Mark Wakefield, el baixista Dave Farrell i el tocadiscista Joe Hahn.[5] Després que Wakefield deixés Xero, Delson va recórrer al seu antic cap Jeff Blue de Zomba Music per ajudar a trobar un substitut. Blue va presentar la banda a Chester Bennington, que va fer una audició amb èxit i es va convertir en el vocalista a temps complet de la banda. Blue després es va convertir en el vicepresident d'A&R de Warner Bros. Records, i va ajudar a la banda a signar un contracte discogràfic.[5]
Delson va tocar la guitarra als set àlbums de Linkin Park. També va tocar el baix a Hybrid Theory quan Farrell va deixar temporalment Linkin Park per girar amb una altra banda.[6] Després del llançament d'"Hybrid Theory", Delson va estar molt involucrat amb la producció i direcció creativa del so de Linkin Park al costat de Shinoda.[7][8] Els dos van coproduir "The Hunting Party" i "One More Light".[9] Mentre treballava a "The Hunting Party", el productor discogràfic Rick Rubin va animar Delson a mostrar el seu toc de guitarra incloent més solos de guitarra en comparació amb els àlbums anteriors de la banda.[8] Delson va comentar el nou enfocament:
« | "En els últims discos vaig tocar la guitarra a l'estudi, però m'havia centrat en altres instruments... Però aquestes cançons tracten de redescobrir la guitarra i divertir-me molt amb ella". | » |
[8]També va supervisar les operacions comercials de la banda, incloent el seu màrqueting i finances, juntament amb els seus companys Farrell i Bourdon.[10][11]
Delson i Linkin Park han estat en una pausa indefinida des de la mort sobtada de Chester Bennington el 2017.[12]
Delson i Shinoda van fundar el seu propi segell discogràfic, Machine Shop Records, el 2001.[13] Delson va explicar la seva raó per fundar el seu propi segell discogràfic, comentant: "Massa gent a la indústria musical va intentar preservar l'statu quo en comptes d'adoptar la innovació".[13]
Delson's ha afirmat que "no li agrada mostrar-se", i que intenta tocar la seva guitarra perquè soni com si fos el teclat o les cordes per encaixar perfectament amb el hip-hop i l'electrònica de la banda. - Composicions d'estil. Delson també ha afirmat que li agrada produir una sensació granulosa i "mostrejada" amb el seu so. Tot i que es va descriure a si mateix com un "fervent oponent dels guitarristes", va començar a tocar en solitari a l'era Minutes to Midnight després que els seus companys de banda l'encoratgessin a fer-ho.[14] Delson interpreta solos de guitarra als temes "What I've Done", "In Pieces" i "The Little Things Give You Away". Delson també va tocar molts solos al sisè àlbum d'estudi de Linkin Park, The Hunting Party.
Per als espectacles en directe, Brad de tant en tant ha intercanviat instruments amb Farrell durant "Nobody's Listening" i també toca el piano durant la cançó "Hands Held High". Durant la gira A Thousand Suns va ampliar el seu repertori en directe per incloure percussió, teclats i cors. Durant la gira del 2012 de promoció de Living Things, també va tocar els teclats durant altres cançons com "Burn It Down".
Delson normalment actua mentre porta un parell d'auriculars de la marca Shure, per tal de protegir la seva audició.[15][16]
L'equip de Delson inclou el següent:[17][18]
Per evitar problemes amb els pedals que es danyin durant les actuacions en directe, Delson manté els seus pedals d'efecte en un bastidor juntament amb els seus amplificadors i els controla a través d'una pedalera a l'escenari. El tauler també conté un control de pedal que li permet canviar la configuració dels seus pedals d'efectes.[19]
|
|
Per als dos primers àlbums, va utilitzar Mesa Boogie Dual Rectifiers i va modificar els caps de reedició de Marshall 1959SLP en directe i a l'estudi, però durant l'enregistrament de Minutes to Midnight Delson va decidir no utilitzar gran part del seu vell equip per donar-li un so nou. Delson va utilitzar diversos amplificadors vintage i rars, com ara Soldano SLO, Marshall JCM 800, Mesa Boogie Dual Rectifier, un Hiwatt Custom de 50 watts de 1972, un Bogner Uberschall i un amplificador Bo Diddley extremadament rar amb un retard de cinta a bord que probablement es va fer per Diddley. per Watkins (WEM). Durant les actuacions en directe, Delson es basa en diversos mòduls Randall MTS per recrear el so d'aquests diferents amplificadors.[21]
El 2014, la plataforma Randall es va eliminar gradualment per a una configuració de Fractal Axe-FX II, que s'executa directament al sistema de megafonia i un amplificador de potència Matrix GT1000FX. Els únics pedals d'efectes analògics que s'utilitzen són un fuzz Devi Ever Shoegazer, Electro-Harmonix H.O.G. i un supressor de soroll Boss NS-2.
Delson es va casar amb Elisa Boren el setembre de 2003.[22] La parella va comprar una casa al barri de Beverleywood de Los Angeles el 2022.[23]
Va ser el ponent principal a la cerimònia de graduació de la Facultat de Lletres i Ciències de la seva alma mater UCLA el 12 de juny de 2009 al Pauley Pavilion.[24][25]
Delson ha citat que la seva influència més gran és el cantant i vocalista Sebastian Bach.[26]
Delson és jueu.[27]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.