From Wikipedia, the free encyclopedia
Phyllis Virginia "Bebe" Daniels (Dallas (Texas), 14 de gener de 1901[1] – Londres, 16 de març de 1971) va ser una actriu de cinema, cantant, ballarina, escriptora i productora nord-americana.[2]
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 gener 1901 ![]() Dallas (Texas) ![]() |
Mort | 16 març 1971 ![]() Londres ![]() |
Causa de mort | hemorràgia cerebral ![]() |
Sepultura | Hollywood Forever Cemetery ![]() |
Activitat | |
Ocupació | actriu, actriu de televisió, actriu de cinema, cantant, actriu de teatre, productora de cinema, guionista, productora de televisió ![]() |
Activitat | 1910 ![]() |
Ocupador | Warner Bros. ![]() |
Família | |
Cònjuge | Ben Lyon (1930–1971) ![]() |
Fills | Barbara Lyon ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Phyllis Virginia Daniels (Bebe era el motiu amb què l'anomenava la seva família de petita)[2] va néixer Dallas el 1901. El seu pare, Melville Daniel MacNeal, era escocès i era mànager d'una companyia itinerant.[3] Es va canviar el nom pel de Danny Daniels després de discussions amb el seu pare que no volia que es dediqués al mon del teatre. La mare, Phyllis de Forest Griffin, era actriu teatral. La primera experiència de Bebe amb el teatre ja va ser a les 10 setmanes de vida quan el seu pare la va fer sortir a l'escenari malgrat que a l'obra no hi havia cap paper per a una criatura.[3] La família es va traslladar a Hollywood i ella, als quatre anys, ja va anar de gira amb una producció de Ricard III de Shakespeare i l'any següent participava en produccions d'Oliver Morosco (1906) i David Belasco.[4]
Als nou anys va protagonitzar les seves primeres pel·lícules com la Dorothy a “The Wonderful Wizard of Oz” (1910) i a “The Common Enemy” (1910) per a la Selig.[1] El 1915, als 14 anys, es va presentar a l'oficina de Hal Roach a Pathé (Rolin) per l'oferta de ser la parella cinematogràfica de Harold Lloyd a les seves pel·lícules. Roach i Lloyd buscaven una rossa però van quedar tan impressionats amb la noia que la van contractar.[2] Durant quatre anys participaria en 172 comèdies protagonitzades per Harold Lloyd.[5] La productora va publicitar una relació romàntica entre els dos actors que eren coneguts a Hollywood com “The Boy and The Girl”.[6]
Un dia que sopava amb Harold Lloyd se’ls va acostar Cecil B. DeMille i li va proposar de treballar amb ell.[1] Ella, animada tan per Roach com per Lloyd, va dir que ho faria i en acabar el seu contracte i el 1919 va abandonar la Hal Roach per acceptar un contracte amb la Famous Players-Lasky (que ben aviat esdevindria la Paramount). Mildred Davis la reemplaçaria a la Roach i acabaria casant-se amb Harold Lloyd.
Allà va interpretar diversos papers secundaris en pel·lícules de DeMille com "Male and Female" (1919), "Why Change Your Wife?" (1920), i "The Affairs of Anatol" (1921). A la Paramount, i a la seva subsidiària Realart, va fer la transició d'actriu infantil a adulta i pel 1924 era la partenaire de Rodolfo Valentino a "Monsieur Beaucaire", al que van seguir altres pel·lícules mitjanament populars com “Miss Bluebeard”, “The Manicure Girl” o “Wild Wild Susan” (totes tres del 1925). Bebe no va ser mai una sex symbol com Clara Bow, la seva carrera va ser més anàloga a la de Coleen Moore a la First National essent considerades les dues més sofisticades que boniques.[2]
Amb l'arribada del sonor la Paramount va rescindir el seu contracte després de fer-li una prova de veu.[1] Sortosament va ser contractada per la Radio Pictures (més endavant coneguda com la RKO) per protagonitzar la pel·lícula musical "Rio Rita" (1929) que va acabar sent una de les grans produccions de l'any. Bebe va esdevenir una estrella i el segell RCA la va contractar per interpretar diferents gravacions del seu catàleg. Per a la RKO va protagonitzar altres musicals com “Dixiana” (1930), “Love Comes Along”(1930)[2] o “Reaching for the Moon” (1930). Malauradament, els musicals van passar ràpidament de moda i molts dels números gravats per a les pel·lícules van ser retallats. Daniels, fortament associada als musicals, va deixar de ser interessant per a la RKO que no li va renovar el contracte. En aquell moment, la Warner Bros. li va oferir un nou contracte. Entre les pel·lícules interpretades per a la Warner o per a la seva filial First National Pictures, es poden mencionar “My Past” (1931), “Honor of the Family” (1931), en la versió pre-codi del 1931 de “The Maltese Falcon” o en la comèdia musical “El carrer 42” (1933) en la qual de nou cantava. La seva darrera pel·lícula per a la Warner Bros. va ser “Registered Nurse” (1934).
El 1934, Daniels va patir un assetjament per part d'Albert F. Holland, un desequilibrat que assegurava que s'havien casat a Mèxic el 1925. Ella i el seu marit, l'actor Ben Lyon, amb qui s'havia casat el 1930,[2] van haver de declarar en un judici que va posar fi a el confinament de l'acusat en un sanatori. Holland es va escapar i va continuar amb l'assetjament fins que, després que fos internat de nou en un sanitari, la parella va decidir traslladar-se a Londres el 1935.
El 1939 va protagonitzar amb el seu marit una sèrie de programes de ràdio per a Radio Luxembourg gravats des de Londres. Després de l'inici de la Segona Guerra Mundial la parella va treballar per a la BBC bàsicament en comèdies radiofòniques com per exemple la sèrie “Hi Gang!” (1940-1942) que va tenir molta popularitat. Van ser les úniques estrelles nord-americanes que es quedaren a Londres durant The Blitz[1] i després de la guerra Bebe va ser condecorada amb la Medalla de la Llibertat pel president Harry Truman pels seus serveis durant la guerra.
El 1945 va retornar per alguns anys a Hollywood ella per a treballar com a productora per a Hal Roach i per a la Eagle-Lion Films i ell com a director de càsting de la Fox.[2] Ella encara va produir i protagonitzar “The Fabulous Joe” (1948) per a Hal Roach.[7] Van retornar al Regne Unit el 1948, on van viure fins a la mort d'ella. Bebe, amb el seu marit i els seus fills Richard i Barbara van protagonitzar la Sitcom “Life with the Lyons” (del 1950 al 1961)[8] i després Bebe va fer la transició a la televisió. La sitcom va ser la base per a les pel·lícules “Life with the Lyons” (1954) i “The Lyons in Paris” (1956).[1] Daniels va patir un ictus el 1963 i es va retirar.[2] Va patir-ne un segon el 1970 i un any després, el 16 de març de 1971, 8 dies després que morís Harold Lloyd, moria d'una hemorràgia cerebral.[1]
En abandonar la RKO Daniels va treballar per diferents companyies tan als Estats Units com al Regne Unit
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.