![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Seldinger_Set.jpg/640px-Seldinger_Set.jpg&w=640&q=50)
Tècnica de Seldinger
From Wikipedia, the free encyclopedia
La tècnica de Seldinger és un accés percutani vascular o d'altres òrgans d'una forma segura. Va ser descrit pel Dr. Sven-Ivar Seldinger el 1953,[1] per ser principalment utilitzat en les angiografies. Aquesta tècnica va produir un gran avanç en la radiologia intervencionista, gràcies a la qual es realitzen procediments diagnòstics terapèutics mínimament invasius.
![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Seldinger_Set.jpg/320px-Seldinger_Set.jpg)
La tècnica consisteix en la punció directa vascular o orgànica, mitjançant una agulla (generalment amb estilet metàl·lic i cànula de plàstic) seguida de la col·locació d'una guia a l'interior de l'agulla, llavors aquesta s'extreu deixant la guia dins del vas o òrgan a puncionar el que disminueix el sagnat i al mateix temps facilita la introducció de catèters radioopacs. Aquesta tècnica, per tant, fa possible la visualització de vasos o masses sense necessitat d'accés quirúrgic.