From Wikipedia, the free encyclopedia
Sir Trevor Robert Nunn, CBE (Ipswich, 14 de gener de 1940) és un director de teatre, cinema i televisió anglès. Nunn ha estat el Director Artístic de la Royal Shakespeare Company, el Royal National Theatre i, actualment, el Theatre Royal, Haymarket. Ha dirigit musicals i drames per a l'escenari, així com òperes. Els seus musicals més coneguts són Cats (1981) i Les Misérables (1985). Al capítol drames hi ha Nicholas Nickleby i Macbeth. Ha estat nominat al Premi Tony a la Millor Direcció de Musical, el Premi Tony a la Millor Direcció d'una Obra, el Premi Laurence Olivier per Millor Director i el Premi Drama Desk a la Direcció de Musical Més Destacada, i va guayat el Tony (musical) per Les Misérables i l'Olivier per Summerfolk / The Merchant of Venice / Troilus and Cressida; and The Life and Adventures of Nicholas Nickleby.
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 gener 1940 ![]() Ipswich (Anglaterra) ![]() |
Fellow | |
![]() | |
Dades personals | |
Nacionalitat | Regne Unit |
Formació | Downing College, Cambridge Northgate High School (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | Regne Unit ![]() |
Ocupació | director teatral |
Obra | |
Obres destacables
| |
Altres | |
Títol | Knight Bachelor ![]() |
Cònjuge | Imogen Stubbs (1994–2011) Janet Suzman (1969–1986) ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Nunn va néixer a Ipswich, Anglaterra.[1] Va estudiar al Northgate Grammar School d'Ipswich i a la Universitat Downing de Cambridge, on començà la seva carrera als escenaris. Guanyà un Director's Scholarship, i va ser director aprenent al Belgrade Theatre de Coventry in 1962.[2]
El 1964 Nunn s'uní a la Royal Shakespeare Company, de la qual el 1968 va ser nomenat Director Artístic, càrrec que ocupà fins al 1986.[2] El 1997 va ser nomenat Director Artístic del Royal National Theatre.[2]
La seva primera muller, Janet Suzman, va aparèixer en diverses de les seves produccions, com la versió televisiva de 1974 d'Antony and Cleopatra.[3] Nunn esdevingué una figura principal als cercles teatrals, i va ser responsable de diverses produccions, com la versió de la RSC de Nicholas Nickleby de Dickens, co-dirigida amb John Caird,[2] i versió musical de l'obra de Shakespeare The Comedy of Errors el 1976.[4][5]
Director de musicals amb gran èxit, al teatre privat, Nunn dirigí Cats (1981),[6] que va ser el musical amb més funcions a la història de Broadway i la primera producció anglesa de Les Misérables el 1985, també amb John Caird, que s'està representant a Londres sense interrupció des de l'estrena.[2][7] Nunn també dirigí el poc conegut musical de Webber-Rice Cricket al Castell de Windsor.[8] A més de Cats i Les Misérables, Nunn també ha dirigit Starlight Express[9] i Sunset Boulevard.,[10] My Fair Lady,[11] South Pacific (al Royal National Theatre),[12]The Woman In White,[13]Othello and Acorn Antiques The Musical (2005),[14]The Royal Hunt of the Sun, Rock 'n' Roll[15] i Porgy and Bess el 2006 al Savoy Theatre (una versió alleugerida amb diàlegs en lloc de recitatius, a diferència de la primera producció de l'òpera feta per Nunn).[16]
El 1976 dirigí la producció de la RSC de Macbeth, protagonitzada per Ian McKellen i Judi Dench com a Lady Macbeth.[17] Nunn la realitzà no només amb el públic com a espectadors, sinó que els actors que en aquells moments no intervenien presenciaven l'acció asseguts en uns bancs de fusta al fons de l'escenari.[18]
El 2004 dirigí l'obra de la seva esposa Imogen Stubbs, We Happy Few.[19] Stubbs sovint treballà a les seves produccions, hi comprès la filmació de Twelfth Night (1996). Nunn dirigí una moderna producció de Hamlet el 2004, protagonitzada per Ben Whishaw i Imogen Stubbs com a Gertrude, escenificada al teatre del Old Vic de Londres.[20]
El 2007 dirigí les produccions de la RSC de King Lear i de La gavina, que s'escenificaren a Stratford abans de la gira mundial (incloent la Brooklyn Academy of Music) i es representava finalment al New London Theatre des de novembre del 2007. Ambdues van ser protagonitzades per Ian McKellen, Romola Garai, Frances Barber, Sylvester McCoy i William Gaunt.[21] La producció televisiva de King Lear va ser emesa el Boxing Day del 2008 amb McKellen al paper titular.[22]
El 2008 tornà al de Coventry (el teatre on començà la seva carrera) per dirigir l'adaptació que va fer Imogen Stubbs sobre la pel·lícula d'Ingmar Bergman Secrets d'un matrimoni, protagonitzada per Iain Glen.[23] La seva adaptació musical de Gone With The Wind s'estrenà al New London Theatre l'abril de 2008 i, després d'unes males crítiques, tancà el 14 de juny després de 79 funcions.[24] Al desembre del 2008 dirigí un nova versió de A Little Night Music a la Menier Chocolate Factory, que passà al Garrick Theatre del West End el 2009.[25] La producció s'estrena a Broadway,el novembre del 2009, amb Catherine Zeta-Jones com Desiree Armfeldt i Angela Lansbury com Madame Armfeldt. D'altres membres del repartiment original de Londres també vaan viatjar amb la producció, que tancà al gener del 2011 després de 425 funcions.[26]
El 2010, Nunn dirigí un nova versió del musical d'Andrew Lloyd Webber Aspects of Love entre juliol i setembre del 2010 a la Menier Chocolate Factory[27] i l'obra Birdsong, que s'estrenà al setembre del 2010 al Comedy Theatre, basada en la novel·la homònima de Sebastian Faulks.[28]
Nunn debutà com a director artístic del Theatre Royal, Haymarket amb un revival de Flare Path, enmig del centenari del dramaturg Terrence Rattigan. La producció, protagonitzada per Sienna Miller, James Purefoy i Sheridan Smith, s'estrenà al març del 2011 i tancà al juny,[29] i seguida per les produccions de Rosencrantz and Guildenstern Are Dead (juny/agost 2011)[30] i The Tempest, protagonitzada per Ralph Fiennes (setembre/octubre 2011).[31] La seva darrera producció al Haymarket, The Lion in Winter (novembre 2011 - gener 2012), és protagonitzada per Joanna Lumley i Robert Lindsay.[32]
Nunn ha dirigit òpera al Glyndebourne Festival Opera. Adaptà la seva lloada producció de Gyndebourne de l'òpera de Gershwin Porgy and Bess per a la televisió el 1993,[2] sent molt aplaudida.[33][34]
Entre les seves incursions cinematogràfiques estan Lady Jane (1986), Hedda, una adaptació de Hedda Gabler i una versió cinematogràfica de Twelfth Night, de Shakespeare.[35]
Nunn ha estat casat en 3 ocasions. Amb la seva primera esposa, l'actriu Janet Suzman té un fill, Joshua; i dos més (Laurie i Amy) amb la seva segona esposa, Sharon Lee-Hill. El 1996 es casà amb l'actriu Imogen Stubbs, amb la que també va tenir dos fills (Ellie i Jesse). A l'abril del 2011 Stubbs i anuncià la seva separació.[36] Trevor Nunn va ser fet cavaller el 2002.
Al 19998 Nunn va ser citat en una llista dels principals donants privats del Partit Laborista.[37]
Font: Internet Broadway Database Listing[38]
Font: Shakespeare Birthplace Trust[39]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.