revista espanyola From Wikipedia, the free encyclopedia
Tiempo fou una revista setmanal d'actualitat que s'editava a Barcelona i es distribuïa a l'Estat espanyol els divendres, propietat del Grupo Zeta. El 17 de maig de 1982 es va publicar per primera vegada i la seva evolució va transcórrer de forma paral·lela a la transició i la democràcia espanyola.
Tipus | revista ![]() |
---|---|
Fitxa | |
Llengua | castellà ![]() |
Data d'inici | 17 maig 1982 ![]() |
Data de finalització | 2018 ![]() |
Fundador | Antonio Asensio Pizarro ![]() |
Lloc de publicació | Barcelona ![]() |
Estat | Espanya ![]() |
Dades i xifres | |
Tema | magazín d'actualitat ![]() |
Lloc web | tiempodehoy.com → ![]() |
La revista Tiempo va néixer el 1981 com a suplement d'informació política de la revista Interviú (Tiempo de Política) del grup editorial Grupo Zeta. Un any després neix en plena Transició, en mig del judici del 23-F de forma independent. Així, el 17 de maig de 1982 Antonio Asensio Pizarro fundava Tiempo amb una portada protagonitzada per una gran il·lustració sobre Felipe González com icona del socialisme. El número 1 de la revista surt al carrer quan, als afores de Madrid, a Campamento, eren jutjats els protagonistes del 23F, els espanyols començaven a gaudir de la consolidació de les llibertats i el govern de la UCD, encapçalat per Leopoldo Calvo Sotelo, estava a punt de donar pas al PSOE que liderava Felipe González. Va néixer com una revista independent, d'informació general i de continguts polítics, socials, culturals i econòmics.
En menys de dos anys Tiempo va aconseguir el lideratge de les publicacions setmanals d'informació general a Espanya tant en difusió com en influència i en facturació publicitària. També va aconseguir el respecte internacional, fins al punt que The New York Times Syndicate va assenyalar que era la millor revista del món escrita en castellà. Tiempo va començar sent una publicació dedicada a la política. Després, va passar a una fórmula més completa que barrejava la cultura, l'espectacle, els successos, l'economia i l'esport per seduir a lectors diversos. La crònica social va adquirir aviat una transcendència inusitada. Va tenir tant d'èxit que tots els setmanaris del moment es van veure forçats a seguir els passos de Tiempo.
Les pàgines del setmanari han estat testimoni i també protagonistes de tots els grans esdeveniments, des de la caiguda del Mur de Berlín fins a l'adveniment de l'euro com a moneda única dels europeus. Per les pàgines de Tiempo han passat des de la Reina Sofia l'any 1986, en la que va ser la seva primera entrevista a la premsa espanyola, fins a la publicació dels arxius secrets de Franco. Va descobrir el fosc enriquiment de Mariano Rubio amb Ibercorp i va denunciar les corrupcions del director de la Guàrdia Civil, Luis Roldán. Això no obstant, la seva primera exclusiva important va ser sobre unes comissions milionàries que beneficiaven a membres de la Família Reial Espanyola amb la venda d'avions militars.
El 8 de gener de 2018 fonts de Grup Zeta van anunciar que tancarien la publicació juntament amb la revista Interviú durant l'any per "les pèrdues generades per ambdues publicacions durant els últims anys".[1][2]
Tiempo té actualment una tirada setmanal, segons dades de l'Oficina de Justificació de la Difusió (OJD), de 57.500 exemplars, mentre que la primera onada de l'any 2012 de l'Estudi General de Mitjans (EGM) li atorga 154.000 lectors.
Director | Període | Notes |
---|---|---|
Julián Lago | 1982-1987 | |
José Oneto | 1987-1990 | La revista va incloure secciones d'espectacles, successos, economia, cultura, esport i crònica social. |
Pedro Páramo | 1990-1999 | Va canviar l'enfocament de crònica social per informació social. A mitjans dels anys 90 va ser una de les publicacions setmanals informatives líders, superant a Cambio 16 que dominava el camp de la informació setmanal. |
Agustín Valladolid | 1999-2000 | Va modernitzar la revista. |
Jesús Rivasés | 2000-2005 | Va dedicar més atenció a l'economia. |
Jesús Maraña | 2005-2007 | |
Jesús Rivasés | 2007-present | |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.