Salduie
From Wikipedia, the free encyclopedia
Salduie (en escriptura ibera ) o Saldúvia (llatí: Salduvia) va ser el nom de la ciutat ibèrica sedetana situada al solar de l'actual Saragossa des de la segona meitat del segle iii aC. Està documentat en monedes ibèriques i amb el nom de Salduvia en un text de Plini el Vell. Amb la fundació de Caesar Augusta, entre l'any 25 i el 12 a. C. (molt probablement el 14 a. C.),[1] la ciutat estat ibera va passar a convertir-se en colònia immune de ciutadans romans.
Tipus | Ciutat estat, ciutat antiga i ciutat perduda ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Hispània ![]() | |||
| ||||
Activitat | ||||
Data de dissolució o abolició | 20 aC ![]() | |||
Va encunyar moneda pròpia ibèrica, pel cap baix a partir de mitjan segle ii aC i fins a la refundació romana de la urbs. Al començament del segle i aC, la ciutat està ja fortament romanitzada. L'aristocràcia indígena lluitava en esquadrons de cavalleria com a part dels contingents militars romans, s'usa el llatí com a lingua franca i es resolen plets mitjançant el dret romà.
L'urbs, i tota la Sedetània, es van mantenir permanentment com socis de Roma, al contrari que els ilergets, que van mantenir amb Indíbil i Mandoni una forta resistència a la dominació exterior.