Plata dulce
pel·lícula de 1982 dirigida per Fernando Ayala From Wikipedia, the free encyclopedia
pel·lícula de 1982 dirigida per Fernando Ayala From Wikipedia, the free encyclopedia
Plata dulce és una pel·lícula argentina de comèdia dramàtica-històrica de 1982 dirigida per Fernando Ayala sobre la base del guió d'Oscar Viale i Jorge Goldenberg. Protagonitzada per Federico Luppi i Julio de Grazia. Coprotagonitzada per Gianni Lunadei, Nora Cullen, Adriana Aizemberg i Flora Steinberg. També, va comptar amb l'actuació especial d'Alberto Segado. I la presentació de Marina Skell. Va ser estrenada el 8 de juliol d'aquest any i va rebre el Premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula el 1983.
![]() ![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Fernando Ayala ![]() |
Protagonistes | |
Producció | Héctor Olivera ![]() |
Música | Emilio Kauderer ![]() |
Fotografia | Víctor Hugo Caula ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Argentina ![]() |
Estrena | 1982 ![]() |
Durada | 97 min ![]() |
Idioma original | castellà ![]() |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
El film està situat en un període en el qual per diverses raons d'ordre intern i extern, a l'Argentina va caure l'activitat industrial, es va incrementar l'activitat financera i el nombre de bancs en tant el deute extern va augmentar de manera pràcticament exponencial.[1]
Dos empresaris, Carlos Teodoro Bonifatti (Luppi) i el seu soci Rubén Molinuevo (De Grazia), estan dedicats a la venda de farmacioles i intenten mantenir la seva fàbrica oberta enfront dels embats de la profunda política econòmica de desindustrialització que està duent a terme la dictadura militar, que amenaça la pròpia subsistenbcia del seu negoci. Un d'ells, Bonifatti, és contactat pel seu vell amic Osvaldo Juan Arteche (Gianni Lunadei) per a dedicar-se amb ell als negocis financers i especulatius per a guanyar moltíssims diners, en tant Areche necessita comptar amb algú de confiança per a aquestes activitats. Bonifatti decideix llavors abandonar el negoci de les farmacioles i assumeix com a gerent d'un banc, mentre el seu ex soci Molinuevo s'obstina a continuar amb la fàbrica malgrat la greu crisi. Al principi els fets semblen donar-li la raó a Bonifatti quan comença a enriquir-se, obtenint cotxe nou, casa nova i forts guanys. No obstant això al poc temps es produeix un fet inesperat que canvia per sempre les vides de Bonifatti i Molinuevo.
La pel·lícula anava a dir-se Dios ha de ser argentino, però poc temps abans de la seva estrena el govern militar havia començat la campanya bèl·lica per a recuperar les illes Malvines. Els productors van témer llavors que el públic es mantindria allunyat de la pel·lícula, creient que era simple propaganda patrocinada pel govern, i per tal motiu van canviar el títol.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.