Oleniokià
segon estatge faunístic del Triàsic inferior / From Wikipedia, the free encyclopedia
L'Oleniokià[1] és el segon estatge faunístic del Triàsic inferior. Comprèn el període entre fa 251,2 milions d'anys i fa 247,2 milions d'anys.
Període | Època | Estatge | Edat (Ma) | |
---|---|---|---|---|
Juràssic | Inferior | Hettangià | més recent | |
Triàsic | Superior | Retià | ~ 208,5 | |
Norià | ~ 227 | |||
Carnià | ~ 237 | |||
Mitjà | Ladinià | ~ 242 | ||
Anisià | 247,2 | |||
Inferior | Oleniokià | 251,2 | ||
Indià | 251,902 ± 0,024 | |||
Permià | Lopingià | Changxingià | més antic | |
Subdivisió del sistema Triàsic segons IUGS, el 2019. |
L'Oleniokià de vegades es divideix en subedats o subetapes d'Smithià i Spathià.[2] L'estatge Oleniokià segueix l'Indià i el segueix l'Anisià (triàsic mitjà).[3]
Durant aquest estatge hom va veure la deposició d'una gran part del Buntsandstein a Europa. L'Oleniokià és aproximadament contemporani amb l'escenari regional Yongningzhenian utilitzat a la Xina.
L'etapa oleniokiana va ser introduïda a la literatura científica pels estratígrafs russos el 1956.[4] L'escenari porta el nom d'Olenëk a Sibèria. Abans que s'establís la subdivisió en Oleniokià i Indià, ambdues etapes van formar l'Estatge Scythià, que des de llavors ha desaparegut de l'escala temporal oficial.
La base de l'Oleniokià es troba en l'aparició més baixa dels ammonits Hedenstroemia o Meekoceras gracilitatis, i del conodont Neospathodus waageni. Es defineix llur finalització prop de les ocurrències més baixes dels gèneres Japonites, Paradanubites i Paracrochordiceras; i del conodont Chiosella timorensis. A desembre de 2020 encara no hi havia establert un GSSP (perfil de referència global per a la base).