Divisió històrica de Navarra From Wikipedia, the free encyclopedia
Les merindades són territoris que estaven sota la jurisdicció del merino, un oficial públic encarregat de l'administració econòmica, financera i judicial d'un territori.[1] Es van establir després de la conquesta del territori occidental del regne de Navarra (Duranguesat, senyoriu de Biscaia, Àlaba i Guipúscoa) l'any 1200, per establir un sistema defensiu de la resta del territori. Cada merino mantenia els castells en perfecte estat i controlava l'activitat militar.[2] Ja en el segle xiii, en temps del rei Teobald II (1253-1270), es van delimitar quatre merindades: Muntanya o Pamplona, Sangüesa, Terra Estella i Ribera o Tudela, i se'ls va dotar d'una organització més racional i eficaç. El 1407 es va crear la merindad d'Olite, composta per diferents localitats anteriorment situades a Sangüesa, Tudela i Estella.
Cada merindad establia un centre urbà principal: Pamplona a la muntanya, Sangüesa i Estella a les seves respectives merindades, Tudela a la Ribera i Olite a la merindad del seu nom. La importància de cadascuna tenia a veure amb la suma de diversos factors: la seva activitat econòmica com a centre artesà i comercial, la seva densitat demogràfica, la seva situació estratègica i els seus castells i muralles.[3]
Els partits judicials actuals abasten el mateix territori que les merindades i en tres casos les capitals són les mateixes (Pamplona, Tudela i Estella). Els partits judicials d'Aoiz i Tafalla corresponen a les merindades de Sangüesa i Olite, respectivament.[3]