infanta d'Espanya From Wikipedia, the free encyclopedia
Maria Cristina Isabel de Borbó i de Borbó-Dues Sicílies (Madrid, 5 de juny de 1833–19 de gener de 1902) va ser una infanta d'Espanya.
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 juny 1833 ![]() Madrid ![]() |
Mort | 18 gener 1902 ![]() Madrid ![]() |
Sepultura | Panteó d'Infants ![]() |
Residència | Casa de los Heros (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Ocupació | aristòcrata ![]() |
Altres | |
Títol | Infanta d'Espanya ![]() |
Família | Dinastia borbònica ![]() |
Cònjuge | Sebastià de Borbó i de Bragança (1860–1875) ![]() |
Fills | Francesc Maria de Borbó, Gabriel de Borbó, Lluís Jesús de Borbó, Pere d'Alcàntara de Borbó, Alfons de Borbó ![]() |
Pares | Francesc de Paula de Borbó ![]() ![]() |
Germans | Enric de Borbó Francesc d'Assís de Borbó Maria Isabel Ferranda de Borbó Amàlia de Borbó Josepa Ferranda de Borbó Lluïsa Teresa de Borbó i de Borbó Francesc d'Assís Lluís de Borbó Eduard de Borbó Ferran Maria de Borbó Maria Teresa Carolina de Borbó i de Borbó ![]() |
Premis | |
Va néixer al Palau Reial de Madrid el 5 de juny de 1833, filla de l'infant Francesc de Paula de Borbó i de la princesa Lluïsa Carlota de Borbó-Dues Sicílies i neta de Carles IV d'Espanya.[1][2] Li va correspondre el títol d'infanta pel decret de 28 de novembre de 1823 del seu oncle, Ferran VII, publicat abans del seu naixement.[2]
Va ser educada entre París i Madrid a causa de l'agitada dels seus pares, tot i que hom afirma que tenia limitacions en la capacitat intel·lectual, fins al punt de ser coneguda com la «infanta babaua» en els cercles socials.[1] Durant els primers anys, va restar vivint a la cort de la seva cunyada, Isabel II, fins al seu casament.[1]
El 1860 va casar-se amb l'infant Sebastià Gabriel, un partidari del carlisme retornat a Espanya aquell mateix any després de reconèixer la legitimitat de la reina,[1] probablement cansat del desterrament i la poca rellevància que tenia el moviment en aquell moment.[3] La boda es va dur a terme a Palau el 19 de novembre.[1][2][4] Maria Cristina es va convertir en la segona muller de l'infant, amb el qual va tenir cinc fills, alguns dels quals van ser fundadors de cases ducals, reconegudes després com a prínceps de la Casa de Borbó pel pretendent carlí Alfons Carles de Borbó.[5] No obstant això, cap d'ells va rebre la categoria d'infants d'Espanya.[3]
Ja casada, va residir a un palauet del carrer d'Alcalá, a més de passar també temporades al palau de San Juan, al lloc del Buen Retiro. El 1868, arran de la caiguda de la monarquia, es van exiliar a Pau.[1] A partir d'aquest moment, i fins a principis de segle xx, la infanta i, més tard, el seu fill Alfons, van començar a vendre la col·lecció d'art de l'infant Sebastià en diverses subhastes, tot i que algunes van ser incorporades al Museu del Prado.[6][7]
Va quedar vídua el 1875, i amb la restauració de la monarquia en la persona d'Alfons XII, va tornar a Espanya amb els seus fills, els quals van quedar sota la tutela del rei a causa de la limitació intel·lectual de la infanta. Instal·lada en un palauet al carrer de Ferraz, la infanta va ser assídua de les cerimònies del Palau Reial i de festes a les mansions aristocràtiques de Madrid.[1] Finalment, va morir a la seva residència de Madrid el 19 de gener de 1902,[2] i va ser enterrada al Panteó dels Infants del monestir d'El Escorial.[1]
Del matrimoni amb Sebastià Gabriel de Borbó van néixer els següents fills:[2]
Segons Luis Ballesteros, la infanta Maria Cristina va conrear la pintura: va participar en l'Exposició de Liceo Artístico y Literario, celebrada a Madrid el 1846, on va presentar Uns gerros de flors fets amb la tècnica de l'aiguada, i també va prendre part el 1858 a l'acte de la Sociedad Económica de Amigos del País de Jerez de la Frontera, on va presentar un quadre a l'oli, però que no va poder ser premiada, perquè els guardons estaven reservats als naturals de la província, i només li pogué atorgar el títol de sòcia de mèrit de l'entitat.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.