quadre d'El Greco From Wikipedia, the free encyclopedia
La Magdalena penitent del Worcester Art Museum es considera una de les primeres versions realitzades per El Greco sobre aquest tema. Harold Wethey li dona el núm. 259 en el seu Catàleg Raonat d'obres d'El Greco, i el considera del Tipus-I, dins de les pintures que va catalogar sobre aquest tema en concret.[1]
![]() ![]() | |
Tipus | pintura ![]() |
---|---|
Creador | El Greco ![]() |
Creació | c. 1577 |
Gènere | art sacre ![]() |
Material | pintura a l'oli llenç (suport pictòric) ![]() |
Basat en | Magdalena penitent ![]() |
Mida | 108 (![]() ![]() |
Col·lecció | Museu d'Art de Worcester (Worcester) ![]() |
Catalogació | |
Número d'inventari | 1922.5 ![]() |
Catàleg |
De fet, Maria Magdalena, tal com l'entenem actualment, és una amalgama de tres diferents personatges, que El Papa Gregori el Gran va identificar en una mateixa persona:
De vegades, la tradició també identifica Magdalena amb altres dones del Nou Testament, com la que Jesús va salvar de la Lapidació, tot i que aquesta identificació no està realment admesa.
A l'Art de la Contrareforma, Maria Magdalena és representada iconogràficament de dues formes diferents:
Aquest quadre està clarament basat en la versió de la Magdalena Penitent de Ticià, que El Greco segurament havia vist a Venècia. En el quadre d'El Greco, aquesta versió està emocionalment emfatitzada: el rostre de Magdalena apareix una mica corbat, els seus braços són massa llargs, el seu coll és molt llarg i adopta una postura poc creïble, i sembla com si la llum sortís del seu propi cos. El seu esguard es dirigeix dramàticament vers el Cel, de forma treatral i no gaire convincent.
Tanmateix, Magdalena no sembla menysprear la vida mundana. El Greco la representa com una dona elegant, més que no pas com una humil eremita. Efectivament, apareix ricament vestida, mostrant elegància, sense ser extravagant. Magdalena llueix una llarga cabellera rossa que forma un bonic contrast pictòric amb el seu mantell blau fosc.
Magdalena és davant una gran roca, a l'esquerra, on hi ha el que sembla l'entrada d'una cova. A la dreta hi ha un paisatge amb núvols de tempesta. Abaix a l'esquerra hi ha dos atributs comunament associats a Magdalena: la calavera que recorda que la vida terrenal és curta, i el gerro d'ungüent amb el qual va perfumar els peus de Jesús, i que posteriorment va portar al Sepulcre. A la part superior, l'heura de fulla perenne és un símbol d'inmortalitat i fidelitat.[2]
Amb aquesta Obra, El Greco va assolir un grau d'espiritualitat, refinament i espiritualitat, que manca en el model en el qual presumiblement es va basar. Efectivament, les "Magdalenes Penitents" conservades de Ticià (al Palau Pitti o a l'Hermitage) semblen unes dones massa vulgars i mundanes, si les comparem amb aquesta primorosa Magdalena d'El Greco, conservada a Worcester.[5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.