conte popular From Wikipedia, the free encyclopedia
La reina de les neus (danès Snedronningen) és un conte de Hans Christian Andersen publicat el 1845 i que ha estat adaptat en diversos formats pel seu èxit. És un conte dividit en set parts o capítols.[1][2]
(da) Snedronningen ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Tipus | obra literària ![]() |
Fitxa | |
Autor | Hans Christian Andersen ![]() |
Llengua | danès ![]() |
Publicació | Dinamarca, 1844 ![]() |
Publicat a | Nye Eventyr. Første Bind ![]() |
Dades i xifres | |
Gènere | conte de fades ![]() |
Personatges | |
![]() ![]() ![]() |
El missatge cristià és evident en el conte, destinat a nens: primer la supèrbia dels trols, que volen temptar els àngels, és castigada; després el parenostre actua com a amulet contra els flocs de neu i finalment la paraula eternitat, un atribut diví, és la clau per a la llibertat, per sobre de la raó, que envolta el món gelat. Un altre missatge dirigit als nens és la importància de no anar amb estranys i de fer cas als consells de la família, encarnada en l'àvia.
Andersen recull molts elements dels contes de fades, com la bruixa que viu enmig del bosc (igual que a La caseta de xocolata), el nombre tres (si arriba a patir el tercer petó, Kai hauria mort) i el final feliç que acaba amb la parella reunida. Igualment la rosa, símbol d'amor, recorda a les flors de La bella i la bèstia. El mirall màgic prové de la Blancaneus.
També incorpora personatges de la mitologia nòrdica, com els trols que fabriquen el mirall o la neu animada. L'oposició entre llum-bondat i hivern-maldat també prové d'aquest folklore, inspirat en les llargues nits polars. Un dels animals que guia Gerda és un corb, que té els atributs dels corbs que acompanyaven Odin.
El conte s'estructura com una novel·la d'aventures però amb una inversió: és la noia qui creua paisatges i viu perills per salvar el seu enamorat i no un cavaller que rescata una princesa, com acostuma a aparèixer en aquest tipus d'històries.
El nom Gerda és una derivació de la paraula per referir-se a "jardí",[1] per aquest motiu se l'associa a les flors (pures, belles i fràgils, com la dona tradicional). Manté el seu amor intacte malgrat el canvi de Kai i mai no creu que hagi mort, representa la perseverança. Els coloms, un animal de l'amor, li confirmen el que pensa.
La missió que la reina encarrega a Kai apareix com a impossible, ja que l'eternitat cau fora dels dominis humans. La paraula l'alliberarà i li donarà tot el que hi ha al món, com en els conjurs. El poder màgic i creatiu de les paraules ja apareix al llibre Gènesi de la bíblia. Només l'alegria infantil i l'emoció (les llàgrimes de Gerda desfan el mirall i la dansa dels nens encarta els flocs demoníacs) poden aconseguir qualsevol fita. L'amor ha de vèncer diverses proves, la més dura dels quals és la de l'oblit.
La reina de les neus ha inspirat nombroses relectures sobre una dona que actua com antagonista,[4] el llegat més evident apareix a Les Cròniques de Nàrnia, amb la bruixa blanca, igualment freda i perversa. Moltes novel·les de fantasia l'incorporen com a personatge.
El conte ha estat adaptat al cinema i la televisió en diverses ocasions, entre les quals destaquen la versió en dibuixos animats feta pels prestigiosos estudis russos Soiuzmultfilm (1957) i que va guanyar nombrosos premis, un curt animat nord-americà narrat per Sigourney Weaver (1992),[5] un anime japonès de TMS Entertainment (2005) i una minisèrie de la BBC (2005).[6] Existeixen igualment ballets homònims, incloent un ball d'acrobàcies sobre gel.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.