![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/Staatsbezoek_van_Groothertog_en_Groothertogin_van_Luxemburg_aan_ons_land._Balkon%252C_Bestanddeelnr_920-6933_CROP_Jos%25C3%25A9pine_Charlotte.jpg/640px-Staatsbezoek_van_Groothertog_en_Groothertogin_van_Luxemburg_aan_ons_land._Balkon%252C_Bestanddeelnr_920-6933_CROP_Jos%25C3%25A9pine_Charlotte.jpg&w=640&q=50)
Josepa Carlota de Bèlgica
política belga / From Wikipedia, the free encyclopedia
Josefina Carlota de Bèlgica, gran duquessa de Luxemburg (Laken, 1927 - Castell de Fëschbech 2005).[1] Princesa de Bèlgica amb el tractament d'altesa reial.
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 11 octubre 1927 ![]() Palau reial de Brussel·les (Bèlgica) ![]() |
Mort | 10 gener 2005 ![]() Castell de Fischbach (Luxemburg) ![]() |
Causa de mort | càncer de pulmó ![]() |
Sepultura | Santa Maria de Luxemburg ![]() |
Gran Duquessa Consort de Luxemburg | |
![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de Ginebra ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Política ![]() |
Interessada en | Jardineria, horticultura, caça, esport aquàtic, pesca i esquí ![]() |
Altres | |
Títol | Princess of Belgium (en) ![]() Gran Duquessa ![]() |
Família | Casa de Saxònia-Coburg i Gotha ![]() |
Cònjuge | Joan I de Luxemburg (1953–2005), mort de la persona ![]() |
Fills | Maria Àstrid de Luxemburg, Princesa Margaretha de Luxembourg, Joan de Luxemburg, Enric I de Luxemburg, Guillem de Luxemburg ![]() |
Pares | Leopold III de Bèlgica ![]() ![]() |
Germans | Balduí I de Bèlgica Albert II de Bèlgica Alexandre de Belgique Marie-Christine de Belgique Maria-Esméralda de Belgique Ingeborg Verdun ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() |
Va néixer al Palau de Stuyvenberg el dia 11 d'octubre de 1927, filla del rei dels belgues Leopold III i d'Àstrid de Suècia. Va ser batejada amb el nom de Joséphine-Charlotte Ingeborg Elisabeth Marie-José Marguerite Astrid.
L'any 1935, quan Josepa Carlota tenia vuit anys la mare va morir en un accident de trànsit a Suïssa. Va tenir l'educació primària privada al Castell de Laken[2] i de 1940 a 1942 en un pensionat catòlic «Pensionat de la Vierge fidèle» a Brussel·les.[2] L'any 1940, amb l'ocupació nacionalsocialista de Bèlgica, tota la família va romandre sota arrest domiciliari.
Deportada a Alemany, via Àustria el 1945 van arribar a Ginebra a Suïssa. Després de l'alliberament de l'any 1945, hi va haver-hi grans aldarulls i manta gent s'oposava al retorn del rei, a qui retreien la seva proximitat amb el règim nazi i la frívola vida amorosa durant la guerra. Josepa Carlota assistí a classes de psicologia a la Universitat de Ginebra. Durant l'exili suís, va estudiar a École des Jeunes Filles.[2] En un clima prevolucionari, la «qüestió reial» va moure el país de 1946 a 1951. Malgrat una majoria (57,68%) en pro al retorn al referèndum del 1946, la situació no es va pas calmar.[3] Quan el 30 de juliol de 1950 quatre manifestants antileopoldistes van morir a Grâce-Berleur per les bales la gendarmeria (l'equivalent de la guàrdia civil a Espanya), l'endemà el pare de Josefina va abdicar i cedir el tron al germà petit Balduí, com que les dones encara eren excloses de la successió.[4]
Quan la família reial va tornar a Bèlgica, es va dedicar al benestar social i a les arts. El 9 d'abril de 1953 es va casar amb el gran duc hereu Joan de Luxemburg, fill del príncep Fèlix de Borbó-Parma i de la gran duquessa Carlota I de Luxemburg. A més de les obligacions de representació degudes al seu casament, va continuar ocupar-se de cultura i el benestar social. Des de 1959 i fins a 1970 fou presidenta de les Joventuts de la Creu Roja luxemburguesa. Des de 1964 i fins a la seva mort fou presidenta de la Creu Roja. S'interessava també per a l'horticultura i la jardineria així com per l'esquí, la cacera i els esports aquàtics.[5]
Josepa Carlota va morir l'any 2005 a conseqüència d'un càncer de pulmons que patia des de feia molts anys.