club esportiu de la ciutat de Sant Cugat del Vallès, España From Wikipedia, the free encyclopedia
El Junior Futbol Club (Júnior FC) és un club esportiu de la ciutat de Sant Cugat del Vallès, destacant actualment en la pràctica de l'hoquei sobre herba, el futbol, el tennis, i el pàdel.
|
|||||
Dades | |||||
---|---|---|---|---|---|
Tipus | club esportiu ![]() | ||||
Creació | 1917 | ||||
Activitat | |||||
Esport | Hoquei herba ![]() | ||||
Lliga | Divisió d'honor | ||||
Instal·lació esportiva | Instal·lacions Club Júnior | ||||
Governança corporativa | |||||
Seu | |||||
Presidència | Marcos Hofmann Batllori | ||||
Entrenador principal | Joan Vidal | ||||
Altres | |||||
Color | blau, negre | ||||
Equipament esportiu | |||||
| |||||
Lloc web | http://www.junior.cat | ||||
El club és sobretot rellevant per la programació operística que alguns socis varen portar a terme sota la direcció de Josep Sabater entre els anys 1931 i 1969.[1]
Sota el nom inicial de "Sarrià F.C", es va constituir el dia 1 de desembre de 1917 el que ara rep el nom de Junior Football Club. Chopitea, Caróggio i Socies, Prats, Hastings, Serrahima, López de Sagredo i Ferrater són les famílies que van fundar el club.
Mentre Maurici Serrahima s'encarregà de la presidència, Jordi López de Sagerdo va exercir de secretari. Uns mesos més tard, el gener de 1918, un cop es va reunir la Junta Directiva per primer cop, es van decidir els colors de la samarreta oficial del Club, blanca amb quatre ratlles vermelles. Per una altra banda també es va realitzar un concurs per decidir el nom definitiu del club, “Junior Football Club”, proposta de Jordi López de Sagredo.
Manuel Thió, el capdavant d'una comissió, encarregar-se voluntàriament de redactar els primers estatuts del club, a l'octubre de 1919.
Un dels socis, Maurici Serrahima, va oferir el seu jardí com a primer camp del club. A causa de les petites dimensions del pati i el manteniment que requeria, es va haver de jugar durant uns quants anys a camps contraris. Finalment, els socis van trobar el camp de la Diagonal, on van passar uns quants anys abans que una empresa constructora comprés el terreny de joc.
Des de llavors, es va iniciar la recerca d'un nou camp. Finalment, van trobar un a 17 kilòmetres de casa, a l'altra banda de la Serra de Collserola. El nou camp a Sant Cugat del Vallès va convertir-se en el nou temple dels jugadors del Junior F.C.[2]
A banda de les extenses seccions esportives, el club ofereix una sèrie de serveis accessibles per tothom, no només socis. Aquests serveis inclouen SPA, aula d'estudi, restaurant, ludoteca i perruqueria.
Una de les seccions més destacades del club ha estat la dedicada, amb l'objectiu d'obtenir ingressos per al club, al teatre i la música. Entre la seva fundació i els anys seixanta del segle XX no només va esdevenir una de les principals de l'entitat, sinó que va arribar a un nivell excepcional i a tenir un paper rellevant en la història de l'òpera a Catalunya.
La iniciativa d'una entitat esportiva de donar a conèixer obres musicals, especialment operístiques, al públic català ja constituïa una novetat, i en la seva realització, amb l'assessorament d'alguns músics professionals com Josep Sabater, s'aconseguiren resultats d'un nivell alt, lluny del que podria esperar-se d'un grup d'afeccionats. A més, se centraren a estrenar òperes poc habituals o inèdites en els escenaris de Barcelona, excel·lint de vegades històriques com l'estrena mundial de l'òpera Merlin d'Isaac Albéniz, o les actuacions que van fer-se en el marc del Congrés Internacional de Musicologia i de Música Contemporània, que va tenir lloc a Barcelona l'any 1936.
El principal promotor de les activitats escèniques del club fou Teodor Torné, metge i músic barceloní aficionat al teatre i la música. El secretari de l'entitat, Albert Jubierre, n'explica que Torner, en els seus viatges, mirava de cercar partitures d'òperes que no s'haguessin representat a Espanya, per fer-les amb el grup. Bona part dels socis eren grans aficionats a l'òpera, i alguns eren cantants professionals, amb la qual cosa podien treballar-les per a la seva representació. Hi col·laborava, en la direcció d'orquestra, Josep Sabater, titular de l'Orquestra del Gran Teatre del Liceu; quan aquest morí, el substituí Antoni Carbonell Costa, director de la Coral Polifònica del Col·legi de Metges, també formada per aficionats. En algunes representacions, també van col·laborar cantants professionals com Francesca Callao o Mirna Lacambra, i l'Orquestra Clàssica de Barcelona.
El seu fons documental (programes, enregistraments sonors, figurins de decorats i vestuari, etc.) va ser donat per membres de la junta a la Biblioteca de Catalunya, on es conserva.[9]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.