From Wikipedia, the free encyclopedia
Isotiocianat és el grup químic –N=C=S, format per la substitució de l'oxigen en el grup isocianat gamb un sofre. Molts isotiocianats naturals en les plantes es produeixen per conversió enzimàtica dels metabòlits anomenats glucosinolats. Aquests isotiociantas naturals, com l'al·lil isotiocianat, també es coneixen com a oli de mostassa. Un isotiocianat artificial, el fenil isotiocianat, es fa servir com seqüenciador d'aminoàcids en la degradació d'Edman.
El mètode general per produir isitiocianats és mitjançant la reacció entre una amina primària (p.e. anilina) i el disulfur de carboni en amoníac aquòs. Això fa precipitar la sal d'amoni ditiocarbamat, la qual tractada amb nitrat de plom dona el corresponent isotiacianat.[1]
Els isotiocianats tenen interès en l'alimentació i en la medicina. Les verdures amb el gust característic dels isotiocianats inclouen wasabi, rave rusticà, mostassa, rave, col de Brussel·les, creixen, tropaeolum, i tàpera. Totes aquestes espècies pertanyen a l'ordre brassical el qual es caracteritza per la producció de glucosinolats i per tenir l'enzim mirosinasa.
El consum de plantes amb alguns tipus d'isoticianats (com el fenetil isotiocianat) tenen aplicacions mèdiques en la prevenció d'alguns tipus de càncer, ja que inhibeixen la carcinogènesi i la tumorogènesi.[2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.