percussionista anglès (1939) From Wikipedia, the free encyclopedia
Peter Edward "Ginger" Baker (19 d'agost de 1939 a Lewisham, Londres - 6 d'octubre de 2019[1]) va ser un bateria anglès conegut pel seu treball amb el grup Cream. També és conegut per les seves nombroses associacions amb la música del Nou Món, l'ús de les influències africanes en els seus treballs i d'altres diverses col·laboracions, com el seu treball amb el grup de rock Hawkwind.
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (en) Peter Edward Baker ![]() 19 agost 1939 ![]() Lewisham (Anglaterra) ![]() |
Mort | 6 octubre 2019 ![]() ciutat de Canterbury (Anglaterra) ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Percussió, cant i rock ![]() |
Ocupació | Músic, cantautor |
Activitat | 1958-2019 |
Membre de | |
Gènere | Blues rock, rock dur, rock psicodèlic, jazz fusió i funk ![]() |
Estil | blues-rock, hard rock, rock psicodèlic, rock, jazz fusió |
Professors | Phil Seamen ![]() |
Instrument | bateria, percussió |
Segell discogràfic | Polydor, Warner Bros, Island, Universal |
Company professional | Jack Bruce, Eric Clapton |
Lloc web | Web Oficial |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Baker va guanyar fama com a membre de l'agrupació Graham Bond Organization, per després convertir-se en membre de la banda Cream juntament amb Jack Bruce i Eric Clapton des de 1966 fins que es va dissoldre el 1968.
Més tard s'uniria al grup Blind Faith. El 1970 Baker va formar, va fer una gira i va gravar un disc amb el seu grup de fusió rock anomenat Ginger Baker's Air Force.
Gravaria el 1972 un àlbum anomenat Stratavarious amb el nigerià pioner del afrobeat Fela Ransome-Kuti i el vocalista Bobby Tench del The Jeff Beck Group sota el seu propi nom. Baker Gurvitz Army es va formar el 1974 i va llançar tres àlbums abans de la seva desaparició el 1976.
Des de llavors, Baker ha publicat molts àlbums de jazz i fusió ètnica de percussió. També ha gravat i realitzat gires amb diversos conjunts de jazz, clàssica i rock.
Baker va formar i va gravar amb Ginger Baker's Energy i ha estat involucrat en col·laboracions amb Bill Laswell, el baixista de jazz Charlie Haden i el guitarrista de jazz Bill Frisell. També va ser membre de Hawkwind, Atomic Rooster i Public Image. El 1994 va formar The Ginger Baker Trio i es va unir el baixista Googe al Masters of the Reality formada pel productor, cantant i guitarrista Chris Goss.
Baker i
Bruce van tocar junten n la Graham Bond Organization abans que acceptessin una invitació d'Eric Clapton per unir-se a la banda el 1966, tot i que Jack i Ginger no es portaven molt bé, la qual cosa va ser un dels desencadenants de la posterior dissolució de Cream. Cream es dissoldria el 19.6Dssprés, e el 1969 Baker es va unir juntament amb Clapton a Ric Grech i Steve Winwood en la formació de Blind Faith. El 1994 Baker es va unir a 'BBM' (Bruce-Baker-Moore) un power trio de curta vida compost per Ginger Baker, Jack Bruce i el guitarrista de blues rock irlandès Gary Moore. Durant maig de 2005 Baker es va reunir amb Eric Clapton i Jack Bruce per a un re-unió del grualel Royal Albert Hall. En aquests concerts i en els que vafenar posteriorment al Madison Square Garden de Nova York van tornar manifestar-seer les diferències entre Ginger i Jack. Aquest últim és citat en un article de la revista Rolling Stonde el 2009 dient: "Avui en dia, estem feliços de coexistir en diferents continents [Bruce viu a Gran Bretanya, Baker a Sud-àfrica] ... Encara quo estava pensande a demanar-li qutorni a e canarit de residència. Encara està una mica massa a pr.. "
La forma de tocar de Baker va atreure l'atenció per la seva exuberància, espectacle, i ús pioner de dos bombos en lloc d'un de sol. Fermament convençut com un bateria de jazz, es disgustava quan es referien a ell com un bateria de rock. Encara que de vegades actuava en forma similar a Keith Moon de The Who, Baker també va emprar un estil més restringit influenciat pels grup de Jazz britànics que escolto a la fi dels 50 i principis dels 60.
En els seus primers dies com bateria executava llargs solos de bateria, el més conegut és una peça de 16 minuts de durada anomenada "Toad" que es troba en l'àlbum doble de Cream Wheels of Fire.
També és conegut per utilitzar una varietat d'altres instruments de percussió i per la seva aplicació dels ritmes africans.
En 1968, Baker té una nova bateria amb 20 "x14" i 22 "x14" bombos per a la gira de comiat.