From Wikipedia, the free encyclopedia
Ermentruda d'Orleans (francès: Ermentrude d'Orléans) (valor desconegut, 27 de setembre de 830 - Abbaye d'Hasnon, 6 d'octubre de 869) fou la primera esposa de Carles el Calb, per tant va ser reina consort dels Francs occidentals (842 - 867) i d'Aquitània (842 - 855).
![]() Imatge de la tomba d'Ermentruda d'Orleans. ![]() | |
Nom original | (fr) Ermentrude d'Orléans ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 27 setembre 830 ![]() valor desconegut ![]() |
Mort | 6 octubre 869 ![]() Abbaye d'Hasnon (França) (en) ![]() ![]() |
Sepultura | basílica de Saint-Denis ![]() |
Activitat | |
Ocupació | reina ![]() |
Altres | |
Títol | Reina dels Francs Reina consort ![]() |
Família | Dinastia Agilolfinga ![]() |
Cònjuge | Carles II el Calb (846 (Gregorià)–) ![]() |
Fills | Judit de França, Ermentruda, Rotruda, Gisela, Lotari el Coix, Carles l'Infant, Carloman, fill de Cales el Calv, Lluís el Tartamut, Hildegarda ![]() |
Pares | Odó d'Orleans ![]() ![]() |
Germans | William, Count of Orléans Gebhard, Count of the Lahngau ![]() |
Ermentruda era filla del comte d'Orleans, Odó I[1] i de la seva segona esposa, la germana d'Adalard el Senescal i de Girard del Rosselló,[2] Engeltruda, filla del comte de Fezensac,[3] Liutard (?- després del 812),[4] que era un dels comtes gascons de Lluís el Pietós, rei d'Aquitània i de Grimilde.[5] Per part de mare era descendent de Carles Martel.
Només es tenen dades de la vida d'Ermentruda a partir de les seves núpcies. Es va casar el 13 de desembre de l'any 842 al Carisiacum palatium de Quierzy, amb el rei dels francs occidentals Carles el Calb.[6]
Va ser coronada al monestir de Saint-Médard de Soissons l'agost del 866.[7]
Ermentruda es va separar del seu marit el 867 sense haver estat repudiada i es va internar en un convent,[8] a prop de Valenciennes.
Va morir el 6 d'octubre del 869 al convent de sant Denís,[9] a l'edat de 44 anys. A la cerimònia de l'enterrament hi va assistir Bosó de Provença, el fill de Biví de Vienne[10] comte de la Borgonya Cisjurana, el qual va enviar un missatge a la seva germana Riquilda de Provença perquè anés a consolar el rei vidu.[11]
L'any següent (870), Carles es casaria amb Riquilda.
Ermentruda va tenir nou fills:[12]