![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Carnot_heat_engine_2.svg/langca-640px-Carnot_heat_engine_2.svg.png&w=640&q=50)
Energia de Gibbs
tipus de potencial termodinàmic, útil per calcular el treball reversible en uns certs sistemes / From Wikipedia, the free encyclopedia
L'energia de Gibbs, també anomenada energia lliure de Gibbs i funció de Gibbs,[1] és una funció d'estat, simbolitzada per , que dona la condició d'equilibri i d'espontaneïtat per una reacció química i que està definida per la combinació de funcions d'estat:
on:
és l'energia interna d'un sistema, mesurada en joules, J.
és la pressió que exerceix sistema, mesurada en pascals, Pa.
és el volum que ocupa sistema, mesurat en metres cúbics, m³.
és la temperatura que té el sistema mesurada en kèlvins, K
és l'entropia del sistema mesurada en J/K
és l'entalpia del sistema mesurada en joules, J.[2]
Fou proposta a finals del segle xix pel físic i matemàtic estatunidenc J. Willard Gibbs. És una propietat extensiva, és a dir depèn de la quantitat de matèria, i la seva variació representa el màxim treball químic útil sota temperatura constant i pressió constant (a part del treball realitzat contra l'atmosfera o treball d'expansió), per tant està relacionada amb la formació d'enllaços químics i amb la creació de partícules.