municipi del País Valencià From Wikipedia, the free encyclopedia
Carcaixent és una ciutat del País Valencià a la comarca de la Ribera Alta. Està situada entre el riu Xúquer i les muntanyes de la Valldigna.[1]
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Espanya | ||||
Comunitat autònoma | País Valencià | ||||
Província | Província de València | ||||
Comarca | la Ribera Alta ![]() | ||||
Capital | Carcaixent (en) ![]() ![]() | ||||
Conté la subdivisió | |||||
Població humana | |||||
Població | 20.777 (2023) ![]() | ||||
Gentilici | carcaixentina, carcaixentí ![]() | ||||
Idioma oficial | valencià (predomini lingüístic) ![]() | ||||
Geografia | |||||
Superfície | 59,25 km² ![]() | ||||
Banyat per | Xúquer ![]() | ||||
Altitud | 21 m ![]() | ||||
Limita amb | |||||
Partit judicial | Alzira | ||||
Dades històriques | |||||
Patrocini | Mare de Déu d'Aigües Vives i Sant Bonifaci màrtir ![]() | ||||
Festa patronal | Primera quinzena d'octubre | ||||
Organització política | |||||
• Alcalde ![]() | Francesc Salom Salom (2015–) ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 46740 ![]() | ||||
Codi INE | 46083 ![]() | ||||
Codi ARGOS de municipis | 46083 ![]() | ||||
Altres | |||||
Agermanament amb | |||||
Lloc web | carcaixent.es ![]() | ||||
![]() ![]() ![]() ![]() |
El terme, de 59,4 km², és eminentment pla a la seua meitat oest, voltat pel Xúquer, i muntanyenc a la seua meitat est, amb les muntanyes del Realenc fins a la vall d'Aigües Vives. És regat també pel barranc de Barxeta i la séquia Reial (o séquia Nova)[2] de Carcaixent. Limita amb Alberic, Alzira, Benimuslem, Rafelguaraf, Castelló i la Pobla Llarga (a la mateixa comarca); amb Benifairó de la Valldigna i Simat de la Valldigna (a la Safor); i amb Xàtiva (a la comarca de la Costera).
La taula següent conté les 58 partides trobades en el mapa cadastral:
Abrells | Benimacli | Materna | Sant Antoni |
Alburgir, l' | Benivaire | Maràgua, la | Sant Roc |
Amics, els | Calcina, la | Mont Blanc | Sarguera, la |
Argoletxes, les | Camí de la Font | Ombria de Timora | Serratella, la |
Barqueta, la | Canader | Parreta, la | Solana de Parra |
Barranc de la Font | Coma, la | Passicos | Taular |
Barranc de la Falzia | Corbatxons, els | Pedrera, la | Tersos |
Barranc de la Vila | Censals | Pla de l'Avenc de l'Aigua | Timora, la |
Barranc de l'Herba | Escorial, l' | Pla de la Galiana | Torreta |
Barranc dels Corbs | Febrera | Pla de Reus | Vilella |
Barranc de Piera | Junquera, la | Pla, el | Vintena, la |
Barranc de Salt | Lloma dels Caragols | Racó del Bou | Volteta |
Barranquet, el | Marjal, la | Racó del Bosc | Xiular |
Basses Roges | Marjaletes | Racó de la Pedra | |
Bossarta | Mata Moros | Realenc |
Carcaixent ha sigut poblat des del neolític i l'edat del bronze, com ho demostren nombroses troballes escampades pel seu terme. De l'època iberoromana s'han trobat restes algunes viles. La fundació de l'actual nucli urbà és incerta, uns apunten als romans i altres a una alqueria musulmana (segons Coromines, Qalqašéndi);[3] d'eixe període hi ha documentades diverses alqueries en l'actual terme: Alborgí, Benimaclí, Benivaire, Cogullada, Ternils i alguna més que, totes juntes, acabaren conformant un nucli conegut com a Horta de Cent o Horta de Carcaixent.
Després de ser conquistada per Jaume I a la fi del mes desembre de 1242, va ser repoblada amb lleidatans i tortosins; apareix per primera vegada en el Llibre del Repartiment en 1248; en 1266 es va constituir en parròquia i s'edifica, a l'alqueria de Ternils, l'ermita de sant Roc; en l'època medieval Carcaixent era una alqueria dependent d'Alzira; l'any 1348 la Guerra de la Unió afectà les alqueries, i Carcaixent i Cogullada foren cremades; en 1434 ja posseïa església, que era atesa pel vicari de Ternils.
El segle xvi va ser època de gran creixement urbanístic, demogràfic i econòmic mercès al conreu de la morera i el comerç de la seda; en 1521 era lloc d'agermanats i hi hagué força enfrontaments; en 1547 la cúria va decidir que el vicari residís ja a Carcaixent; en 1544 ja existien diversos beneficis en l'església, en 1576 hom segrega d'Alzira i es va constituir en universitat amb plena capacitat de govern i administració la qual cosa comportava l'assignació d'un terme municipal i el repartiment de les càrregues amb el municipi d'Alzira; en 1577 el municipi va sol·licitar la de cises en el pa, el vi i la carn per a desendeutar-se de les despeses ocasionades per la imposició construcció de l'església, que els va costar més de 10.000 ducats; en 1589, Felip II li atorgà el títol de vila reial amb dret a vot a les Corts Valencianes, mitjançant costosos donatius a la Corona.
En l'últim terç del segle xvi s'hi conreaven al voltant de 24.000 fanecades, i entre un 25 i un 30% dels propietaris eren considerats com rics i en condicions d'acumular excedents, la qual cosa explica que el veïnatge contribuïra en la despesa que va suposar l'aixecament de la vila; en les Corts valencianes de 1626, l'església demanà l'exempció de pagar el dret d'amortització i segell de 40.000 lliures, i el braç reial va demanar la revisió dels termes i límits amb Algemesí degut als molts processos entaulats des de la segregació d'Alzira; en les de 1645 va sol·licitar franquícia per a amortitzar 2.000 lliures. L'any 1627 ja posseïa un sistema d'insaculació per a l'elecció d'oficials locals. Degut als greus problemes que tingueren els llauradors entre en 1600 i en 1650, la vila decidí construir una nova séquia que suplís la insuficiència de la xarxa de séquies i braçals dependents del riu Albaida i el barranc de Barxeta.
A l'inici del segle xviii, Carcaixent és el centre comarcal de la seda; en la guerra de Successió va donar suport al borbó Felip V que, en 1708 i 1738, atorgà dos diplomes pels que fou concedida la jurisdicció civil i criminal, alta i baixa; en 1781 mossèn Monzó i els seus amics Maseres i Bodi plantaren en la Bassa Reial el primer camp de taronges que fou la base la transformació moderna de la localitat.
A principis del segle xix existien en la vila quatre molins de farina i arròs i 204 torns de filar seda; l'any 1813 i en el context de la guerra del Francès tingué lloc al terme un important enfrontament contra les tropes franceses que donà lloc a la llegenda de «la Marqueseta»; M.ª Antònia Talens Mezquita.
A partir de l'any 1848 començà l'exportació de taronges cap a França i des de 1863 cap a Gran Bretanya; el 12 d'agost de 1861 va crear-se la companyia Tramway Carcagente a Gandia que s'encarregava de la construcció i explotació del primer ferrocarril de via estreta de la península ibèrica. Després de tres anys d'obres, el 8 de febrer de 1864 s'inaugurava el tramvia-ferrocarril amb tracció animal que s'encarregava d'unir dues comarques tan pròsperes com la Safor i la Ribera. El 1911, durant un avalot que va tenir lloc a la vila a causa de la guerra d'Àfrica, l'ajuntament fou assaltat i part del seu mobiliari fou cremat. El 1916 Carcaixent obtingué el títol de ciutat.
El 20 d'octubre 1982 es produí el trencament del pantà de Tous, que originà una riuada al Xúquer (anomenada "la pantanà") de 16.000 m³/s, superior fins i tot a la de 1864, que arrasà les comarques de la Ribera Alta i la Ribera Baixa, en especial poblacions com Sumacàrcer, Gavarda, Beneixida, Alberic, Algemesí i el mateix Carcaixent.
Evolució demogràfica de Carcaixent [4][5] | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2000 | 2006 | 2007 | 2009 | |
12.262 | 13.520 | 13.834 | 15.393 | 17.846 | 17.216 | 17.937 | 18.971 | 22.164 | 20.062 | 20.609 | 21.753 | 21.695 | 21.735 | |
2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | |
20.935 | 20.687 | 20.779 | 20.590 | 20.613 | 20.479 | 20.520 | 20.483 | 20.424 | 20.358 | 20.436 | 20.494 | - | - |
L'agricultura era l'activitat més important fins fa poc de temps, que des del segle xix s'ha basat en el monocultiu i comerç de la taronja; però a partir dels anys 60 del segle passat, es va produir una crisi important i l'agricultura va entrar en un període de recessió. Ara per ara es pot dir que es troba en una fase de transformació. Tot i això l'agricultura és ocupada en major part pels cítrics (89,8 %), seguit d'un 8,3 % de fruiters i la resta vivers,oliverar i hortalisses.
Pel que fa a la indústria, està dedicada majoritàriament a la transformació dels cítrics, i també hi ha tèxtil, fabricació de mobiliari auxiliar, etc.
Actualment, més de dos terços de la població activa treballen en el sector terciari, el qual s'ha vist incrementat per la creació del Centre Comercial Ribera del Xúquer, una gran superfície comercial. A més, en el sector turistic, trobem l'existència de dues cases rurals i d'un hotel.[5]
El Ple de l'Ajuntament està format per 21 regidors. En les eleccions municipals de 26 de maig de 2019 foren elegits 6 regidors de Partit Popular (PP), 5 d'Units per Carcaixent (UperC), 4 del Compromís, 4 del Partit Socialista del País Valencià-PSOE (PSPV) i 2 de VOX.
| ||||||
Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | |||
Partit Popular | ![]() |
Carolina Armiñana Lledó | 2.768 | 26.35% | 6 (![]() | |
Units per Carcaixent | Ana Calatayud Tortosa | 2.268 | 21,59% | 5 (![]() | ||
Compromís per Carcaixent | ![]() |
Enric Cassasús Lacoma | 1.785 | 16.99% | 4 (![]() | |
Partit Socialista del País Valencià-PSOE | ![]() |
Sara Diert Albert | 1.692 | 16,10% | 4 (![]() | |
VOX | Francisco Javier Rosario Mata | 1.077 | 10.25% | 2 (![]() | ||
Altres candidatures[lower-alpha 1] | ![]() |
769 | 7,31% | 0 (![]() | ||
Vots en blanc | ![]() |
145 | ||||
Total vots vàlids i regidors | 10.359 | 100 % | 21 | |||
Vots nuls | 1,47% | |||||
Participació (vots vàlids més nuls) | 10.670 | 69,51%** | ||||
Abstenció | 4.679* | 30,48%** | ||||
Total cens electoral | 15.349* | 100 %** | ||||
Alcalde: Carolina Armiñana Lledó (PP) (17/06/2023) Per ser la llista més votada, després de no haver obtingut majoria absoluta dels regidors (6 vots del Partit Popular) | ||||||
Fonts: Ministeri de l'Interior,[6] Junta Electoral de Zona d'Alzira,[7] Periòdic Ara.[8] (* No són vots sinó electors. ** Percentatge respecte del cens electoral.) |
Des de 2023 l'alcaldessa de Carcaixent és Carolina Armiñana Lledó (PP).[9][10]
Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
---|---|---|---|---|
1979–1983 | Majoria absoluta (12 regidors) | PSPV-PSOE | 19/04/1979 | -- |
1983–1987 | Vicent Eusebi Pla i Noguera | PSPV-PSOE | 28/05/1983 | Majoria absoluta (16 regidors) |
1987–1991 | Vicent Eusebi Pla i Noguera Josep Noguera Donet |
PSPV-PSOE | 30/06/1987 | Minoria (10 regidors) - Canvi d'alcalde el 1989 - Pacte (UPV) |
1991–1995 | Pasqual Vernich Talens Rafael Navarro Ferrer |
PSPV-PSOE UV |
15/06/1991 | Moció de Censura (1993) |
1995–1999 | Rafael Navarro Ferrer | UV-CCV | 17/06/1995 | -- |
1999–2003 | María Dolores Botella Arbona | PP | 03/07/1999 | -- |
2003–2007 | María Dolores Botella Arbona | PP | 14/06/2003 | -- |
2007–2011 | María Dolores Botella Arbona | PP | 16/06/2007 | -- |
2011–2015 | María Dolores Botella Arbona | PP | 11/06/2011 | Majoria absoluta (11 regidors) - 10 PP + 1 PSD |
2015–2019 | Francesc Salom Salom | Compromís | 13/06/2015 | Majoria absoluta (11 regidors) - 10 Compromís + 1 Reiniciem |
2019-2023 | Francesc Salom Salom | Compromis | 15/06/2019 | Minoria (10 regidors) - 6 Compromís + 4 PSPV-PSOE |
Des de 2023 | Carolina Armiñana Lledó | PP | 17/06/2023 | Minoria (6 regidors) |
Fonts: Generalitat Valenciana[10] |
L'Associació Municipal d'Agermanament de Carcaixent (AMAC) és l'encarregada de gestionar i dur endavant els diferents agermanaments i activitats en les diferents ciutats agermanades. L'AMAC fou creada en 1982 amb la signatura de la carta oficial d'agermanament entre Carcaixent i Bagnols-sur-Cêze. Va nàixer amb l'objectiu d'estretir lligams entre ambdues ciutats, compartir cultura, llengua i valors, entre altres. Actualment, l'AMAC forma part d'una xarxa de huit ciutats europees, entre les que es troben Bagnols-sur-cèze, Feltre, Eeklo, Braunfels, Kiskunfélegyháza, Newbury i Zamosc, moltes d'elles agermanades entre si.
La ciutat de Carcaixent està agermanada amb Bagnols-sur-cèze (França), Feltre (Itàlia),[16] Eeklo (Bèlgica) i Braunfels (Alemanya).[17][18][19]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.