From Wikipedia, the free encyclopedia
Les cannabàcies (Cannabaceae) són una família de plantes angiospermes de l'ordre de les rosals (Rosales),[1] dins del clade de les fàbides, un subclade de les ròsides.[2] Conté més d'un centenar d'espècies, agrupades en 10 gèneres. És una família cosmopolita, present a tots els continents[3] que, a més del cànem (Cannabis sativa) amb els seus diferents fenotips amb o sense substàncies psicoactives, inclou d'altres de ben conegudes com el lledoner (Celtis australis), el llúpol (Humulus lupulus).
Cannabaceae ![]() | |
---|---|
![]() Humulus lupulus, flors masculines. | |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Rosales |
Família | Cannabaceae ![]() Martinov, 1820 |
Tipus taxonòmic | Cannabis ![]() |
Nomenclatura | |
Estatus | Nomen conservandum ![]() |
Són arbres, lianes o plantes herbàcies. Les fulles acostumen a ser compostes i palmades o lobulades i a disposar-se de manera oposada o en espiral. Sovint són plantes dioiques, les flors femenines acostumen a tenir un estil amb varis estigmes. El fruit és un aqueni o una sàmara.[3][4]
Aquesta família va ser publicada per primer cop l'any 1820, sota el nom de Cannabinae,[5] a l'obra Техно-ботанический словарь на латинском и российском языках (Diccionari tecno-botànic en llatí i rus) pel botànic rus Ivan Martinov (1771-1833).[6][7]
Dins d'aquesta família es reconeixen els 10 gèneres següents:[5]