bombarder bimotor francés From Wikipedia, the free encyclopedia
El MB.200 era un avió de bombarder francès dissenyat i construït per la Société des Avions Marcel Bloch. Avió bimotor monoplà d'ala alta amb tren d'aterratge fix i estructura metàl·lica de tipus caixó. Se'n construïren al voltant de 200 exemplars en comanda per l'Exèrcit de l'aire francès. La llicència de construcció també fou adquirida per Txecoslovàquia i 32 unitats foren adquirides per la República a l'inici de la Guerra Civil espanyola completant-se en total les 332 unitats. Però, prompte quedà obsolet al principi de la Segona Guerra Mundial.[1][2]
![]() | |
Tipus | bombarder ![]() |
---|---|
Fabricant | Bloch ![]() |
Dissenyat per | Marcel Dassault ![]() |
Primer vol | 26 juny 1933 ![]() |
Dimensions | 3,92 (![]() ![]() |
Pes en buit | 4.300 ![]() |
Abast | 1.000 km ![]() |
Sostre de vol | 8.000 metres ![]() |
Operador/s | |
Propulsor | Gnome-Rhône Mistral Major (en) ![]() ![]() |
Construïts | 332 ![]() |
El bombarder fou desenvolupat l'any 1932 arran la demanda de la Força aèria francesa d'un bombarder amb capacitat operativa de dia i de nit. El disseny era bimotor, monoplà d'ala alta metàl·lica de tipus cantilever amb un cos de secció rectangular i tren d'aterratge fix amb cabina tancada. L'armament defensiu es basava en tres posicions (frontal, dorsal i ventral) equipades amb una metralladora cadascuna.
Els primers prototips volaren el 26 de juny de 1933. I fou, junt amb el competidor Farman F.221, seleccionat per servir l'exèrcit amb una demanda inicial de 30 aparells feta l'1 de gener 1934. Oficialment inicià el seu servei aquest mateix any. Posteriorment, França incrementa la demanda d'aparells fins a un total de 208 unitats.[3]
La segona força aèria que seleccionà el MB.200 després de França fou Txecoslovàquia, part d'un programa de modernització de la flota iniciat l'any 1934. No obstant això les seves prestacions van fer que prompte quedés eclipsat per nous avions més capaços. Tot i això 74 aparells foren entregats abans de comprar la llicència de producció i transferir la producció a les empreses nacionals Aero i Avia completant-se 124 avions en total l'any 1937.
Espanya també adquirí dues unitats trenta dies després de l'inici de la Guerra Civil. Aquestes arribaren per aire a Barcelona. Més tard 30 aparells foren desmuntats i enviats per via marítima, aquests foren muntats als tallers d'Air France de Prat de Llobregat. Una tercera part del total foren abatuts i els aparells restants quedaren relegats a la defensa del Llevant durant la resta de la guerra servint l'Escuadra 7 i el Grupo 72 amb la resta de bombarders francesos. Cap sobrevisqué el conflicte.
Durant la invasió dels Sudets Alemanya requisà gran part de la flota de MB.200 Txecoslovacs, aparells que foren emprats com entrenadors i distribuïts entre els aliats satèl·lit com ara Bulgària.
França de Vichy també emprà el bombarder contra la invasió aliada del Líban i Síria l'any 1941.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.