Tipus de vaixell submarí From Wikipedia, the free encyclopedia
Un batiscaf és un vaixell submarí dissenyat per a operar a grans profunditats.
El primer aparell fou dissenyat pel físic suís Auguste Piccard per a explorar el fons del mar i provat a les aigües de Cap Verd el 1948.[1]
El batiscaf Trieste, construït en 1953, va arribar un rècord mundial el 23 de gener de 1960 en descendir fins a 10.916 m a la fossa de les Mariannes, la de major profunditat oceànica coneguda. Va explorar la fossa Challenger, el punt més profund del planeta situada a (402 km) al sud-oest de l'illa de Guam. A aquesta profunditat va haver de suportar una pressió d'unes 1.000 vegades la pressió atmosfèrica. El vaixell, que duia petroli per a poder surar i perdigons de ferro com llast, descendia introduint aigua en els tancs d'aire situats a ambdós extrems i ascendia quan s'extreien l'aigua i els perdigons. La immersió, dirigida per Jacques Piccard (fill d'Auguste Piccard) i el tinent Donald Walsh de la Marina nord-americana, va proporcionar informació geofísica de gran valor.[2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.