espècie de planta From Wikipedia, the free encyclopedia
L'avet blanc o simplement avet (Abies alba) és una espècie de conífera de la família de les pinàcies, comú a les muntanyes europees.
Abies alba ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Dades | |
Font de | oli d'avet blanc i fusta d'avet blanc ![]() |
Longevitat màxima | 475 anys ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 42270 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Classe | Pinopsida |
Ordre | Pinales |
Família | Pinaceae |
Gènere | Abies |
Espècie | Abies alba ![]() Mill., 1768 |
Nomenclatura | |
Sinònims | [1]
|
Distribució | |
És un arbre molt conegut a Catalunya, on rep nombrosos noms comuns: avet, pivet, avet blanc, avet comú, pi avet, sapí, abet, abete, aubet, auet, bet, pi vet, pi-bet, pibet, vet.[2]
És un arbre perennifoli, monoic de capçada cònica i fulla persistent. Pot arribar als 60 metres d'alçària i quasi 2 metres de diàmetre.
La seva escorça és llisa i d'un to gris clar, que a mesura que es va fent vell, es va esquerdant i enfosquin. Les branques són perpendiculars al tronc i creixent de manera verticil·lada. Les fulles, que poden arribar a mesurar fins a 3 cm de longitud, són d'un verd brillant i intens per l'anvers i amb dues ratlles blanquinoses pel revers. Aquestes, són linears, aplanades i emarginades a l'àpex. La seva disposició és dística i estan lleugerament inclinades cap endavant al llarg de la tija.
L'època de floració és al abril i al maig. Les flors masculines neixen a la cara inferior de les branques. Tenen un aspecte ovat i són de color groc. A la primavera alliberen una gran quantitat de pol·len. Per altra banda, les femenines s'ubiquen a la part superior de la copa per tal de tenir la màxima exposició al pol·len que és transportat pel vent.
Les pinyes són erectes i cilíndriques. Aquestes poden arribar a mesurar fins a 20 cm de llargada i 4 de diàmetre. Quan la pinya madura es desfà, deixant caure les escames que la componen, per tal d'alliberar els pinyons.
És una espècie abundant al centre i sud d'Europa que va des dels Carpats fins als Pirineus, limitant amb Navarra per occident i amb Calàbria (Itàlia) pel sud. Els massissos muntanyosos on més abunda és a la Selva Negra, als Carpats, als Alps i als Pirineus.
Les avetoses que hi ha actualment d'avet blanc són denses, tot i que no són gaire habituals. És molt més freqüent que formi boscos mixtos amb altres espècies de mitja i alta muntanya com el faig, el pi roig o el pi negre. Sol viure en zones humides i fresques, ja que suporta molt bé les baixes temperatures. Tot i això, és sensible a les gelades llargues. Per altra banda, necessita precipitacions constants durant l'any, sense que hi hagi entollaments i evitant les sequeres a l'estiu. El sòl ha de ser profund, sense roques, ric en nutrients i permeable.
En l'àmbit paisatgístic, és un arbre que té un cert valor, ja que existeixen un gran número de formes ornamentals d'aquest. Les cultivars ‘Pyramidalis' o el ‘Columnaris' són dos dels exemples, tot i que el segon ja no es cultiva. L'avet se sol cultivar a jardins de zones humides o amb reg abundant, juntament amb altres espècies d'aquest o amb els seus híbrids.
Requereix, a la península Ibèrica (segons Blanco et al.. 1997), 1.000 litres de pluja dels quals en requereix 300 litres a l'estiu, i una temperatura mitjana anual de 9 a 11 °C. Presenta des de fa uns 20 anys problemes de decadència vegetativa (clorosi fèrrica, mort de branques, etc.) a tota Europa, incloent també el Pirineu, dels quals no se'n sap el motiu.
La seva fusta és clara i poc resinosa. S'utilitza per a la construcció a terrenys humits o infraestructures d'exterior, ja que és molt resistent a la putrefacció. També es fa servir per a l'elaboració d'instruments musicals com orgues, guitarres o violins.
També se li donen usos medicinals i aromàtics.
Antigament, es van talar grans quantitats d'aquest exemplar d'avet per a fer els mastelers dels vaixells
Avui en dia és una espècie que està en regressió per la tala excessiva per tal de construir diverses infraestructures.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.