From Wikipedia, the free encyclopedia
Els fongs terrestres (Amastigomycota o Eufungi) són un infraregne de fongs caracteritzats per desenvolupar autoespores, és a dir, espores aflagelades i freturoses de moviment. La pèrdua dels flagels constituiria un esdeveniment únic i central en l'evolució dels fongs, seria una conseqüència de l'adaptació a l'hàbitat terrestre i defineix la monofilia de Amastigomycota com un supergrup constituït pels fongs terrestres, en els quals, evolutivament, és fonamental la dispersió aèria de les seves espores.[1]
Etimològicament, Amastigomycota significa "fong sense fuet" en referència a la manca de flagels en totes les fases del seu cicle de vida; i Eufungi "fongs veritables".
Amastigomycota forma un clade ben consensuat en els diverses estudis filogenètics; i malgrat ser un supergrup de importància evolutiva, ha tingut poc reconeixement com a tàxon. El grup Zygomycota representa el grau evolutiu més primerenc, car és basal i complexament parafilétic. El seu filogenia és aproximadament la següent:[2][3]
Amastigomycota |
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||