![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Ajaeng.jpg/640px-Ajaeng.jpg&w=640&q=50)
Ajaeng
From Wikipedia, the free encyclopedia
L'ajaeng és un cordòfon coreà similar a la cítara. Hi ha dues versions actuals: l'ajaeng pròpiament dit, que ha format part de les agrupacions de música de la cort durant segles, i el sanjo ajaeng, més petit, inventat als anys 1960, utilitzat a la música tradicional.[1]
![]() | |
Tipus | tube zither (en) ![]() ![]() ![]() |
---|---|
Classificació Hornbostel-Sachs | 312.22 ![]() |
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/20140704-TFF-Kim-Hae-Sook-4376.jpg/640px-20140704-TFF-Kim-Hae-Sook-4376.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Sanjo_ajaeng_i_Sanjo_gayageum.jpg/640px-Sanjo_ajaeng_i_Sanjo_gayageum.jpg)
La versió antiga medeix uns 160 centímetres de llarg i 24 centímetres d'ample,[2] amb set cordes fetes de seda entorxada, que es freguen amb una vara de fusta[3] forsítia amb resina, de 65 centímetres de llargada,[1] que es frega a les cordes com si fos un arquet. L'instrument és fet de fusta de paulònia, que es posa al damunt d'un petit estand de quatre potes.
Les cordes parteixen d'un pont corbat a la dreta, passant per sobre de set petits ponts de fusta mòbils ("peus salvatges"), fins a arribar a un altre pont corb a l'esquerra; la longitud del so, des del pont dret fins al mòbil, és diferent per a cada corda i es pot ajustar fàcilment per a afinar-les.[1]
L'intèrpret s'asseu al costat de l'instrument, però en realitat no el recolza com ho faria amb el komun'go o el kayagum; passa la vara o l'arquet amb la mà dreta, pressionant les cordes amb la mà esquerra (a pocs centímetres de la posició esquerra dels ponts mòbils) per obtenir els tons intermedis i el vibrato.[1][2]
Té un so greu similar al del violoncel, però més ronc. Alguns intèrprets contemporanis prefereixen utilitzar un arquet amb cerres abans que el pal, considerant que dona un so més suau. L'instrument es fa servir a la música de cort, a la música aristocràtica, a la música tradicional, la música clàssica contemporània en bandes sonores de pel·lícules.