escriptora, pianista, compositora i promotora cultural catalana From Wikipedia, the free encyclopedia
Agnès Armengol i Altayó, també coneguda com a Agnès Armengol de Badia, (Sabadell, agost de 1852 - Sabadell, 30 de gener de 1934), va ser una escriptora, pianista, compositora i promotora de la participació de les dones en el moviment catalanista.[1][2]
![]() (1879) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1852 ![]() Sabadell (Vallès Occidental) ![]() |
Mort | 30 gener 1934 ![]() Sabadell (Vallès Occidental) ![]() |
Residència | Sabadell ![]() |
Formació | Escolàpies de Sabadell ![]() |
Activitat | |
Ocupació | escriptora, activista cultural, pianista, compositora ![]() |
Nom de ploma | Agnès Armengol de Badia ![]() |
Filla d'una família de fabricants tèxtils, va aprendre les primeres lletres al col·legi de les Escolàpies de Sabadell i després continuà els estudis a Barcelona i a l’internat occità Pension Catalane, de Castres. En aquests anys es formà en educació musical i començà a manifestar els seus dots d'escriptora i de música i compositora.[3]
Notable pianista, signava les seves primeres composicions musicals amb el pseudònim de Graziel·la, inspirada en el nom d'una de les seves obres preferides, la novel·la romàntica Graziella (1849), d'Alphonse de Lamartine. Amb aquest nom es presentà a diversos concursos musicals, on obtingué alguns premis. És recordada especialment per Suspirs, que fou premiada en un concurs musical de Chicago l’any 1893.[3][4]
Publicà alguns poemes en diverses revistes de Sabadell i Barcelona, com Lo Catalanista, Revista de Sabadell o La Llumanera de Nova York, i diferents escrits en defensa de la llengua, la cultura i les tradicions catalanes. Amb aquest esperit, va escriure el poemari Cant a la senyera per a l'Orfeó de Sabadell, el poema Rosari antic (recull de la vida, els costums i les tradicions de Catalunya) i va contribuir a ressuscitar el Ball del Ciri i la Dansa de Castellterçol.[5][4]
Va morir a Sabadell als vuitanta-dos anys i el seu enterrament va constituir a Sabadell una manifestació de dol popular. El Fons Agnès Armengol i Altayó és a la Fundació Bosch i Cardellach de Sabadell. Un carrer de la ciutat i una escola porten avui el seu nom.[2][3][6]
Poemes presentats als Jocs Florals de Barcelona[7]
Obra musical
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.