Ravno je naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine na krajnjem jugu Hercegovine. Pripada Hercegovačko-neretvanskom kantonu. Prije posljednjeg rata čitav kraj pripadao je općini Trebinje. Po službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, naseljeno mjesto Ravno imalo je 198 stanovnika.
U srednjem vijeku naselje Ravno pripadalo je župiPopovo. Sredinom septembra 1438. godine spominje se Vukac Milotinović iz Ravnog u Popovu (Vochaç Milotinouich de villa Rauani de Popouo). On se obavezao na trogodišnju službu kod dubrovačkog vlastelina Nikole Aloviza Gučetića.[3] Početkom decembra 1447. godine u Ravnom je izvršena pljačka. Među svjedocima je spomenut Radoslav Ivanović župan Vukašina Grgurovića, pa bi isti pokazatelj ukazivao na Nikoliće kao seniore na području naselja Ravno.[4]
Ravno je poznato po tome što je krajem 1991. bilo prvo naselje u Bosni i Hercegovini koje je napadnuto od strane JNA čime neslužbeno započinje rat u Bosni i Hercegovini.
Većim dijelom izlazi do same obale Jadrana, sa naseljenim mjestom Ivanicom.
Sredozemna klima sa blagim zimama, toplim ljetima i velikim brojem sunčanih dana omogućava ovom području uzgoj vinove loze, ranih povrtlarskih kultura i duhana, što simbolizuje kompletnu Hercegovinu.
„Vochaç Milotinouich de villa Rauani de Popouo locauit se ad standum pro famulo cum ser Nichola ser Aloysii de Goççe pro dicto presenti et pro se et vice et nomine dicti ser Jacobo conducenti pro tempore et termino trium annorum proxime futurorum promictens se et operas suas exibere et exercere a negotiis et seruitiis licitis et honestis dictorum ser Jacobi et ser Nichole et stare in eorum domo Ragusii et alibi ubi eis placebit et ab ipsis non recedere durante dicto tempore nec furtum vel damnum aliquod eis vel in eorum bonis facere nec facienti vel facere volenti consentire, scilicet, ipsis seruire more boni, fidelis et legalis famuli. Et versa vice dictus ser Nichola pro se et vice et nomine dicti ser Jacobi promisit dicti Vochaç presenti et recipienti quia ipsum dicto tempore secum tenebunt tam egrum [271] quam sanum et ei dabunt expensas cibi et potus et pro salario et mercede duas gonelas,duas clamides de rassera et duo beretta secundumquod conuenit aliis similibus famulis et in fine dictorum trium annorum viginti duos iperperos pro omnibus dictis tribus annis. Que omnia dictis partes sibi aduicem promiserunt adtendere et obseruare ut suprascriptum est super se et eorum bona. Renuntiando. Et insuper ad preces dicti Vochaç Bosidar Biloseuich de Stagno constituens se plegium et principalem pro dicto Vochaz promisit super se et omnia bona sua dicto ser Nichole presenti et recipienti pro se et dicto ser Jacobo quia dictus Vochaz pro dicta omnia osseruabit et ad inplebit. Et in causa quod furtum vel damnum aliquod dictis ser Nichole et ser Jacobo vel alteri eorum aut in ipsorum bonis facient quod ipsum damnum et furtum eisdem ser Nichole et ser Jacobo defereret ac etiam quia supradictus Vocaç reliqua suprascripta non obseruabit et ad inplebit quia ipse Bosidar in loco dicti Vocaz personaliter faciet et ad inplebit omne id ad quo dictus Vochaç tenebit et obligatus erit ex promissione predictis. Renuntiando [271v]” (15. septembar 1438. godine), Državni arhiv u Dubrovniku, Serija: Diversa Cancellariae, Svezak: LII, Folija 271-271 verso.
„Obrat Veochouich coram domino Rectore ser Blasio de Ragnina fecit lamentum supra Bosidar Boghcinouich et Bositchum, Dobrassinum, Plauienum et Doberchum [dodato: Zuietchum] fratres dicti Bosidari, dicens quod existente ipso Obrat in Popouo in villa vocata Raono et conducente inter boues et vachas capita XV, capita XX pecudum et montonorum, supervenerunt suprascripti supra quibus factum est lamentum et acceperunt sibi per vim omnia suprascripta animalia et verberauerunt ipsum cum maciis cum liuore et acceperunt sibi per vim unum capellum, unam camisiam, unam mutandam pecias LX lane. [Testes:] Radossaus Obradouich de Verbiza, Radossaus Iuanouich xupan Vocassini Gregoreuich, Vigagnus frater dicti Radossaui, Vocossaus Radessich de Lisaç, filius dicti Vocossaui [prazan prostor], [prazan prostor] Radachouich homo ser Junii de Gradi de Smocogliane” (4. decembar 1447. godine), Državni arhiv u Dubrovniku, Serija: Lamenta de foris, Svezak: XXI, Folija: 239.