From Wikipedia, the free encyclopedia
Хейдън Уайт (на английски: Hayden White, р. 12 юли 1928, Мартин, Тенеси[2]) e американски историк, почетен професор на Калифорнийския университет в Санта Круз, след като преди това се пенсионира като професор по сравнително литературознание в Станфордския университет.
Хейдън Уайт Hayden White | |
американски историк | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал |
Санта Крус, САЩ |
Националност | ![]() |
Учил в | Мичигански университет |
Научна дейност | |
Област | История, реторика |
Работил в | Станфордски университет Калифорнийски университет в Санта Круз |
Публикации | Метаистория: Историческото въображение в Европа през 19 век (1973) |
Повлиян | Ерих Ауербах, Нортръп Фрай |
Семейство | |
Баща | Върджил Уайт[1] |
Майка | Руби Алда Кларк Уайт[1] |
Съпруга | Маргарет Броуз[1] |
Деца | Джулиана Сара Броуз Уайт Адам Върджил Уайт Дейвид Х. Уайт[1] |
Хейдън Уайт в Общомедия |
През 1951 г. Хейдън Уайт получава бакалавърска степен в университета Уейн в Детройт (където негов тютор по история е проф. Уилям Бозенбрук), а магистърската (1952) и докторската си степен (1956) дължи на Мичиганския университет.
През 1973 г. от печат излиза най-прочутата му книга Метаистория: Историческото въображение в Европа през 19 век. В този труд проф. Уайт разглежда реторическите качества на историческото повествование на най-големите историци на XIX век и стига до извода, че в тях с цел постигането на цялост и насоченост на повествованието се използват литературни похвати. Става дума за литературоведски, по-точно реторически анализ на историографски текстове – така, сякаш са романи или стихотворения. Важното обаче тук също е, че за проф. Уайт тези литературни похвати служат за попълването на недостига от факти, както и за морализирането на историографското повествование. Под влияние на структурализма той построява цяла система на употребата от историците на основните четири реторически тропи – метафората, метонимията, синекдохата и иронията – със съответните им идеологии, типове сюжети (на английски: emplotment), форми на аргументация и емоционални императиви. Тази книга на Хейдън Уайт се смята за крайъгълен камък в „лингвистичния обрат“ в историческата наука от края на ХХ век.
Троп | Модус | Тип сюжет | Аргументация | Идеология | Историк | Философ |
---|---|---|---|---|---|---|
Метафора | Репрезентационалистки | Романс | Формална | Анархистична | Мишле | Ницше |
Метонимия | Редукционистки | Трагедия | Механицистка | Радикална | Токвил | Маркс |
Синекдоха | Интегративен | Комедия | Органицистка | Консервативна | Ранке | Хегел |
Ирония | Негативистки | Сатира | Контекстуалистка | Либерална | Буркхарт | Кроче |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.