From Wikipedia, the free encyclopedia
Тинолът (от немски: Tinol) е нискотопим (мек) припой под формата тръбичка, в която е поставен пастообразен флюс. Използва се при спояване на метали. В България и някои други страни думата е дошла от немска търговска марка припои, използвана в миналото.[1] Има данни и за използването на пасти за спояване, състоящи се от прахообразен метал и флюс. В немския Общ технически лексикон (на немски: Lexikon der gesamten Technik (том 6 от 1908 г.) се описват търговски продукти с имената Tinol, Fludor и други[2], при които металът е под формата на пръчка с вложен в него флюс или смесени прахообразен метал и флюс. Основната цел е подобряване на удобството на работа.
Предлага се тази статия да се обедини със страницата припой. |
Тинолът се използва при работа с поялник, главно при ръчни и полуавтоматични процеси на спояване. Предимството на този тип припои е, че е възможно директно свързване на спояваните части, без допълнително използване на флюс.
Химичният състав и формите, в които се произвеждат меките припои, се определят от въведения и в България международен стандарт БДС EN ISO 9453:2014 Спояване с мек припой. Химичен състав и форми[3].
Понякога тинол се нарича и припой под формата на плътна жица.
Тинолите се различават основно по състава си, диаметъра на жицата и вида на флюса.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.