Регионални библиотеки в България са културни институти, създадени с Постановление № 153 на Министерския съвет на Република България през 2000 г.[1][2]
Съгласно постановленията, с които са преобразувани, регионалните библиотеки:
- оказват съдействие на Министерството на културата при осъществяване на държавната политика в областта на библиотечно-информационното обслужване
- извършват библиотечно-информационно обслужване и междубиблиотечно заемане
- са център за внедряване на съвременните технологии и координирано изграждане на регионалните автоматизирани библиотечно-информационни мрежи като част от Националната автоматизирана библиотечно-информационна мрежа
- координират краеведската дейност и поддържането, съхраняването и предоставянето за ползване на архива на местната книжнина и печат
- извършват координационна, експертно-консултантска и квалификационна дейност за всички обществени библиотеки
- разработват и участват в реализирането на програми и проекти, свързани с продължаващото образование, културната интеграция и гражданското участие
- събират, обработват и предоставят информация за библиотеките от региона на органите на държавна и местна власт и предлагат конкретни мерки за подобряване на тяхната дейност