„Приключението“ (на италиански: „L'Avventura“) е филм на Микеланджело Антониони от 1960 година, с участието на Габриеле Ферцети и Моника Вити. Филмът печели специалната награда на журито на Кинофестивала в Кан през 1960 г. и освен това е номиниран за Златна палма.
Приключението | |
L'Avventura | |
![]() | |
Режисьори | Микеланджело Антониони |
---|---|
Продуценти | Амато Пенасилико |
Сценаристи | Микеланджело Антониони Елио Бартолини Тонино Гуера |
В ролите | Габриеле Ферцети Моника Вити Леа Масари |
Музика | Джовани Фуско |
Оператор | Алдо Скаварда |
Монтаж | Ералдо да Рома |
Разпространител | Cino Del Duca |
Жанр | драма |
Премиера | 15 май 1960 (Кан) 29 юни 1960 (Италия) |
Времетраене | 143 минути |
Страна | ![]() |
Език | италиански |
Цветност | черно-бял |
Външни препратки | |
IMDb Allmovie | |
Приключението в Общомедия |
Сюжет
Анна и нейната приятелка Клаудия се срещат във вилата на бащата на Анна, преди да тръгнат на пътешествие с яхта по Средиземно море. Те се отправят към Рим, за да се срещнат с гаджето на Анна, Сандро, близо до Понс Фабрициус. Докато Клаудия чака долу, Анна и Сандро правят любов в къщата му. След това Сандро кара двете жени до брега, където те се присъединяват към две заможни двойки за тяхното пътуване. На следващия ден групата достига до Еолийските острови и Анна скача във водата, за да поплува. Сандро я следва, тя твърди, че е видяла акула, само за да разбере по-късно, че това е лъжа.
По време на пътуването Анна се доверява на Сандро за нещастието си от честите му командировки, но той отхвърля притесненията й и подремва на скалите. По-късно Корадо се тревожи за времето и решава да напусне острова. Анна обаче изчезва, а Сандро го отхвърля като типично поведение. Те претърсват острова, но не намират нищо. Сандро, Корадо и Клаудия остават, за да продължат търсенето, докато останалите уведомяват властите. Докато търсят, Сандро се обижда, когато Клаудия предполага, че пренебрежението му може да е изиграло роля в изчезването на Анна.
Полицията претърсва щателно, но не открива нищо и пристига бащата на Анна. Сандро решава да разследва контрабандистите наблизо, но преди да си тръгне, той целува Клаудия, стряскайки я. Тя решава да търси други острови сама и те се съгласяват да се срещнат по-късно в Палермо. Сандро разбира, че контрабандистите нямат информация за изчезването на Анна. Когато Клаудия пристига, те се срещат на гарата и привличането им е очевидно, но Клаудия го кара да си тръгне. Тя се качва на влак за Палермо и когато той тръгва, Сандро се качва на борда. Клаудия е раздразнена, но Сандро не вижда смисъл да жертва тяхното привличане. Клаудия е обезпокоена от това колко лесно могат да се променят нещата. Сандро отстъпва и слиза от влака в Кастрореале.
В Месина Сандро се среща с журналистката Зурия, която предполага, че Анна може да е била видяна от аптекар в Тройна. Сандро подкупва Зурия за друга история и се отправя към Тройна. Междувременно Клаудия пристига във вилата на Корадо, където никой не приема сериозно изчезването на Анна. Клаудия заминава за Тройна, след като прочита последващата история на Зурия. В Тройна Сандро и Клаудия откриват аптекар, който твърди, че е продал успокоителни на Анна. Те научават, че жената, идентифицирана от аптекаря, е заминала за Ното в Южна Сицилия. Заедно те тръгват на юг, спирайки в изоставено село, преди да правят любов на хълм с изглед към града. В Ното търсят Анна в хотел Тринакрия, но не намират нищо. Клаудия остава в конфликт между чувствата си към Сандро и лоялността си към Анна.
Сандро разкрива разочарованието си от кариерата си и предлага на Клаудия, но тя отказва. На следващата сутрин и двамата изглеждат страстно влюбени, но Клаудия се съпротивлява на ухажванията му и предлага да си тръгнат. В Таормина Сандро и Клаудия отсядат в хотел Сан Доменико Палас, докато шефът на Сандро и съпругата му се подготвят за парти. Клаудия решава да го пропусне, докато Сандро проверява жените и разпознава Глория Пъркинс, красива 19-годишна „писателка“ и амбициозна актриса, която всъщност е скъпа проститутка. По-късно Клаудия търси Сандро и го намира да прегръща Глория. С разбито сърце, Клаудия бяга, а Сандро я следва до терасата на хотела. Там двамата плачат и Клаудия загадъчно слага ръка върху главата на Сандро, докато гледат към Етна в далечината.
В ролите
Изпълнител | Роля |
---|---|
Моника Вити | Клаудия |
Габриеле Ферцети | Сандро |
Леа Масари | Анна |
Доминик Бланше | Джулия |
Ренци Ричи | бащата на Анна |
Джеймс Адамс | Корадо |
Дороти де Полиоло | Глория Пъркинс |
Лелио Лутаци | Раймондо |
Джовани Петручи | Принц Гофредо |
Есмералда Русполи | Патриция |
Джак О'Конел | Старецът на острова |
Анджела Томаси ди Лампедуза | Принцесата |
проф. Кучо | Еторе |
Ренато Пинцироли | Зурия (журналиста) [1] |
Награди и номинации
- 1960 Филмов фестивал в Кан – Награда на журито – Печели (Микеланджело Антониони)
- 1960 Филмов фестивал в Кан - Златна палма – Номониран (Микеланджело Антониони)
- 1960 БАФТА – Награда (Микеланджело Антониони)
- 1961 БАФТА – Номинация (Микеланджело Антониони) за най-добър филм от всички източници
- 1961 БАФТА – Номинация (Моника Вити) за най-добра чуждестранна актриса
- 1961 Златен глобус – Награда (Моника Вити) за най-добра пробив актриса
- 1961 Сребърна лента – Награда (Джовани Фуско) за най-добър резултат
- 1961 Сребърна лента – Номинация (Моника Вити) за най-добра актриса
- 1961 Сребърна лента – Номинация (Алдо Скаварда) за най-добра кинематография
- 1961 Сребърна лента – Номинация (Микеланджело Антониони) за най-добра режисура
- 1961 Сребърна лента – Номинация (Микеланджело Антониони) за най-оригинален сценарий
- 1961 Сребърна лента – Номинация (Леа Масари) за най-добра поддържаща актриса (Lea Massari)