град в Северна Македония From Wikipedia, the free encyclopedia
Пѐхчево (на македонска литературна норма: Пехчево) е град в източната част на Северна Македония, център на едноименната община Пехчево.
Пехчево Пехчево | |
— град — | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Регион | Източен |
Община | Пехчево |
Географска област | Малешево |
Надм. височина | 1158 m |
Население | 3237 души (2002) |
Пощенски код | 2326 |
Официален сайт | www.pehcevo.gov.mk |
Пехчево в Общомедия |
Градът е разположен на река Писа, в областта Малешево, близо до границата с България.
В околностите на Пехчево има следи от селища от Античността и Средновековието. В местността Градище или Манастирище на десния бряг на Брегалница има останки от римско селище. В подножието на Буковик в местността Рудище или Раковец на три километра източно от Пехчево също има останки от голямо антично и средновековно рударско селище. В Буковик има останки от още едно селище от късната античност, а в местността Во реката – останки от рудник от същия период. В местността Селище на север от Пехчево има късноантично село, а в местността Спиково на 6 – 7 km източно от града – останки от старохристиянска църква.[1]
В края на XIX век Пехчево е център на малка каза в Османската империя. Паланката е предимно помашка. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на населението от 1873 година, Пейчово (Peytchovo) е посочено като село с 360 домакинства, като жителите му са 360 българи и 455 мюсюлмани.[2] Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в 1900 година в Пехчево живеят 700 души жители българи християни, 3300 българи мохамедани и 70 цигани.[3]
Почти цялото християнско население на Пехчево е под върховенството на Българската екзархия. Пехчевската българска община е създадена 1894 година. Неин председател е свещеник Анастас. Водят се редовни заседания, а през 1896 година се ръководи от архиерейския наместник свещеник Евтим Чешмеджиев.[4][4] Според патриаршеския митрополит Фирмилиан в 1902 година в Пешчево има 8 сръбски патриаршистки къщи.[5] По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в паланката има 848 българи екзархисти и 76 патриаршисти сърбомани. В градчето има основно и прогимназиално българско училище и основно сръбско.[6]
Според Димитър Гаджанов към 1912 година Пехчево има 4000 души население, но по-голямата част от помаците се изселват по време на Балканската война в 1912 година и в 1916 година в паланката живеят 1300 помаци и 700 българи.[7]
По време на Балканските войни в околностите на Пехчево са погребани 433 български военнослужещи.[8]
По време на българското управление в годините на Втората световна война кмет на Пехчево е Никола Д. Умленски[9] от Горна Джумая от 8 август 1941 година до 22 юли 1943 година. След това кмет е Стоян Ив. Кантуров от Пехчево (7 декември 1943 - 9 септември 1944).[10]
Според преброяването от 2002 година градът има 3237 жители.[11]
Националност | Всичко |
македонци | 3067 |
албанци | 0 |
турци | 31 |
роми | 123 |
власи | 2 |
сърби | 6 |
бошняци | 0 |
други | 8 |
От Пехчево са Георги Кьосев, Стоян Кантуров и Стоян Вардарски – видни дейци и войводи на ВМОРО и ВМРО. Атанас Раздолов е деец на левицата на ВМОРО и ранен македонист. Владимир Бъчваров е виден български лекар, а Йован Андонов е политик от Северна Македония, вицепремиер.
На Пехчево е наречена улица в квартал „Фондови жилища“ в София (Карта).
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.