„Огледало“ (на руски: Зеркало) е филм от 1975 г. на руския (съветски) режисьор Андрей Тарковски.
Огледало | |
Зеркало | |
![]() | |
Режисьори | Андрей Тарковски |
---|---|
Сценаристи | Андрей Тарковски Александр Мишарин |
В ролите | Маргарита Терехова Олег Янковски |
Музика | Едуард Артемиев |
Оператор | Георги Рерберг |
Монтаж | Людмила Фейгинова |
Разпространител | Мосфилм |
Жанр | драма |
Премиера | 7 март 1975 (СССР) (СССР) |
Времетраене | 108 минути |
Страна | ![]() |
Език | руски |
Цветност | черно-бял цветен |
Външни препратки | |
IMDb Allmovie |
„Огледало“ е филм-изповед, разказващ за детството на Тарковски, напусналия семейството баща и майката принудена да отгледа сама децата си в тежките години на войната. Епизодите не са подредени в хронологична последователност. Редуват се кадри със спомени от детството и съвременността. Проследяват се сложните взаимоотношения между главния герой (оставащ винаги зад кадър) и неговите близки.
Тарковски започва работа по сценария още през 1967 г., но заради „Соларис“ проектът е отложен. След премиерата на екранизацията по Станислав Лем (1972), режисьорът се връща към него. Първоначалното наименование е „Изповед“, променено на „Бял ден“, а след това и „Бял, бял ден“, за да се стигне до крайното заглавие „Огледало“.
Първоначално Тарковски възнамерява да привлече за главен оператор Вадим Юсов, с когото правят съвместно „Валяк и цигулка“, „Иваново детство“, „Андрей Рубльов“ и „Соларис“. След като последният прочита сценария, се отказва. Според режисьора, Юсов бил подразнен от автобиографичния характер на бъдещия филм. Впоследствие, той съжалява за решението си и заявява, че „Огледало“ е най-добрият филм на Тарковски[1].
Както в почти всички филми на Тарковски и тук присъстват като символи известни художествени произведения: „Автопортретът от Торино“ и „Портрет на Дженевра дей Бенчи“ от Леонардо да Винчи. Игнат прочита част от писмо на Пушкин до Чадаев с размишления относно културното разделение между Европа и Русия. Във филма е използвана музика от Йохан Себастиян Бах, Джовани Батиста Перголези и Хенри Пърсел. Звучат стихове на Арсений Тарковски, четени от самия поет. Редуват се цветни и черно-бели кадри – подход, станал характерен за творчеството на Тарковски.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.