сръбски благородник From Wikipedia, the free encyclopedia
Никола Радоня (на сръбски: Никола Радоња) (? - 3 декември 1399 г.) от рода Бранковичи е сръбски властел от XIV век. В историческите извори е срещан също и с имената Радохна, Роман и Герасим.[1]
Никола Радоня | |
сръбски благородник | |
Роден | |
---|---|
Починал | 3 декември 1399 г.
|
Религия | православие |
Семейство | |
Род | Бранкови |
Баща | Бранко Младенов |
Братя/сестри | Вук Бранкович |
Никола е най-големият син на севастократор Бранко Младенович. Получава титлата „кесар“[2] и владее земи около Сяр.
След като съпругата му Елена умира заедно с двете им дъщери много млади (вероятно при чумна епидемия[3]), Никола се оттегля от светския живот и се замонашва под името Герасим. Това се случва след есента на 1364 г. още докато баща му е жив.[4] Благодарение на неговото влияние по-малкият му брат Вук Бранкович става първият сръбски феодал придобил ктиторски привилегии в Хилендарския манастир след падането на Сърбия под османска власт.[5] След смъртта на брат му Никола пренася тленните му останки и ги погребва в манастира Свети Павел в Света гора.[6] Самият той след като почива на 3 декември 1399 г. също е погребан на това място.[7]
Никола Радоня има брак с Елена, сестрата на Иван Углеша Мърнявчевич и на Вълкашин;[8] от която има две дъщери, починали млади.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.