From Wikipedia, the free encyclopedia
Купа Дейвис (на английски: Davis Cup) е най-значимото отборно състезание по тенис за мъже. То е и най-голямата годишна спортна проява в света[2], организирана е от Международната Тенис Федерация. Представлява отборен турнир, провеждащ се на различни места по целия свят. Отборите са разделени в една световна група и 12 групи на регионален принцип и се срещат един с друг на принципа на пряката елиминация.
Купа Дейвис | |
![]() Паметник на Купата Дейвис в тенис комплекса Ролан Гарос, Париж | |
Вид спорт | тенис |
---|---|
Основан | 1900 |
Брой отбори | 16 (световна група) 131 (общо)[1] |
Държави | членове на ITF |
Настоящ победител | ![]() |
Уебсайт | www.daviscup.com |
Купа Дейвис в Общомедия |
Състезанието за Купа Дейвис за първи път се провежда през 1900 г. като съревнование между националните мъжки отбори по тенис на САЩ и Великобритания. През 2005 г. участие в надпреварата взимат рекорден брой от 134 отбора. Отборът на САЩ е най-успешният до днес със своите 32 спечелени издания и общо 61 изиграни финала. Отборът на Австралия е вторият най-успешен с 28 титли и 47 финала общо.
Женският еквивалент на Купа Дейвис е Фед Къп.
Идеята за турнира се ражда през 1899 г. когато четири члена на тенис клуба на Харвардския университет решават да играят демонстративен мач срещу британски тенисисти. След като идеята е приета от двете тенис асоциации, един от четиримата тенисисти от Харвард – Дуайт Дейвис – изработва форм̀ата на състезанието и финансира със собствени средства изработката на подходящ сребърен трофей. Първият мач между отборите на САЩ и Великобритания се играе през 1900 г. в Бостън, Масачузетс, САЩ. Американският отбор, част от който е и Дуайт Дейвис, побеждава изненадващо и в трите изиграни мача. Следващата година не е проведен турнир. Във второто издание, през 1902, САЩ отново печелят. От 1905 г. схемата на турнира е разширена, като са включени отборите на Белгия, Австрия, Франция и Австралазия – отбор, съставен от тенисисти от Австралия и Нова Зеландия (които се състезават заедно до 1913 г.).
Турнирът е бил известен под името Международно съревнование по тенис на трева. Името му е променено на Купа Дейвис след смъртта на Дуайт Дейвис през 1945 г.
През петдесетте и шейсетте години на XX век доминиращ в турнира е отборът на Австралия, печелейки 15 купи в рамките на 18 години между 1950 и 1967 г.
До изданието на турнира през 1973 г. купата Дейвис е печелена само от отборите на САЩ, Великобритания, Франция и Австралия (Австралазия). Тяхната доминация е прекъсната през 1974 г. когато на финала се класират отборите на ЮАР и Индия. Индийците отказват да играят финалните си мачове в знак на протест срещу политиката на апартейд, поддържана от правителството на ЮАР. Африканският отбор печели служебно титлата.
Състезанието за Купа Дейвис се състои от няколко групи, като спечелилите дадена група отбори се изкачват в по-горната група, а заелите най-ниските места изпадат в по-долна група.
На върха на пирамидата е Световната група, в която отборите се състезават по системата на пряката елиминация. В долните групи разделението на отборите става на географски принцип – с наличието на Американска, Евро-африканска и Азиатско-океанска зона. Във всяка от тези зони има по четири групи. В горните две групи отборите играят по системата на пряката елиминация, а в долните две – всеки срещу всеки. Победителите от всяка група печелят промоция в горната група, а класиралите се на последните места „изпадат“ в долната група. Има две изключения от това правило: отборите, играещи в четвърта група на отделните зони не изпадат (тъй като четвърта група е най-ниското ниво на системата), а победителите от първа група на отделните зони не се класират директно в Световната група, а играят плейофи с отборите, отпаднали в първи кръг на Световната група.
Състезанията в отделните групи се провеждат в рамките на четири уикенда всяка година. Всяка среща между два отбора се играе в една от двете съревноваващи се страни. Организаторът на проявата, Международната Тенис Федерация, определя домакините в началото на всяка година.[1]
До 1972 г. състезанието за купата се провежда по подобие на защита на титлата в бокса – настоящият шампион чака своя претендент директно на финала. Всички отбори участват в Световна група до 1923 г., когато отборите са разделени на Американска и Европейска зона. Победителите от двете зони се срещат в т.нар. Интерзонална група, за да определят кой ще бъде претендент на настоящия шампион. През 1955 г. е въведена трета, Източна зона. А през 1966 г. Европейската зона е разделена на две. От 1972 г. е премахнат принципът с претендента и за шампион се коронясва победителят в Интерзоналната група. Настоящият формат със Световна група е въведен през 1981 г.
Следната структура е актуалната за изданието на Купа Дейвис през 2007 г.:
Ниво |
Група (и) |
||
1 |
Световна група |
||
Плейофи за Световна група |
|||
2 |
Първа Американска Група |
Първа Евро-Африканска Група |
Първа Група Азия/Океания |
3 |
Втора Американска Група |
Втора Евро-Африканска Група |
Втора Група Азия/Океания |
4 |
Трета Американска Група |
Трета Евро-Африканска Група |
Трета Група Азия/Океания |
5 |
Четвърта Американска Група |
Четвърта Евро-Африканска Група |
Четвърта Група Азия/Океания |
1. Отборът на Индия се отказва да играе финалните си мачове срещу ЮАР в знак на протест прещу политиката на апартейд, поддържана от правителството на африканската страна. Присъдена е служебна титла.
САЩ – 7 (1920 – 1926)
Австралия – 25 (1938 – 1968)
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.