1-ва принцеса на Монако (17. век) From Wikipedia, the free encyclopedia
Иполита Тривулцио (на италиански: Ippolita Trivulzio; * 1600,[1] Палат „Тривулцио“, Милано, Миланско херцогство, † 20 юни 1638,[2] Княжески дворец, Монако, Княжество Монако) е италианска благородничка. Тя е съпруга на Оноре II от Монако и е първата владетелка на Монако, която носи титлата „принцеса“. Преди това има единствено титлата „Господарка-консорт на Монако“.[3]
Иполита Тривулцио | |
принцеса на Монако | |
![]() Иполита на картина от XVII век, съхранявана в Княжеския палат на Монако | |
Управление | 13 февруари 1616 – 20 юни 1638 |
---|---|
Наследила | Мария Ланди ди Валдетаро като господарка-консорт |
Наследена от | Катерина-Шарлота дьо Грамон |
Лични данни | |
Родена | 1600 г.
|
Починала |
Монако, Княжество Монако |
Погребана в | Катедрала на Непорочното зачатие, Монако |
Религия | Католицизъм |
Семейство | |
Династия | Тривулцио по рождение Грималди по брак |
Баща | Карло Емануеле Теодоро Тривулцио |
Майка | Катерина Гондзага |
Брак | Оноре || |
Потомци | Еркюл Грималди |
Герб | ![]() |
Иполита Тривулцио в Общомедия |
Иполита е пряка предшественичка на сегашния управляващ владетел на Монако Алберт II.
Семейството на Иполита произхожда от Милано. Тя е дъщеря на Карло Емануеле Теодоро Тривулцио (Теодор VIII; * 1565, † 1605), граф на Мелцо и Музоко[4], господар на Кастелдзевио и Кодоньо от благородническия ломбардски род Тривулцио, и на съпругата му Катерина Гондзага (* 1574 † 1615?) от Гондзага ди Кастел Гофредо – кадетска линия на Дом Гондзага.
Има трима братя:
На 13 февруари 1616 г. Иполита се омъжва в Милано (договор) за Оноре II.[3] Оноре II е член на Дом Грималди – суверенни владетели на Княжество Монако от XIII век. През 1615 г. той се завръща в Монако от Милано, където е прекарал детството си при чичо си-испанец. Бракът му с Иполита, която е зълва на сестра му Жана, е просто и очевидно решение на въпроса за наследник.[6] Иполита е „скромна, стройна тъмнокоса красавица, възпитана от монахини“. Съпругът й е много благочестив и човек на дома, и бракът е щастлив.[6]
Когато Оноре II възстановява резиденцията си, като прави частен дворец от средновековна крепост, той въвежда няколко придворни обичая и официални религиозни устави, за да създаде чувство за национално единство с населението на Монако и аура на монархия. Иполита играе по-голяма роля в управлението от своите предшественички.[6]
Умира на 38 години в Монако. Първоначално е погребана в криптата на Катедралата на Непорочното зачатие в Монако, а на 4 ноември 1966 г. тленните ѝ останки са преместени с решение на принц Рение III.
Иполита и Оноре II имат един син:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.