„Живите светлини“ е петнадесетият филм от поредицата за Джеймс Бонд и първият с Тимъти Долтън в ролята на агент 007. В сценария на филма са използвани сцени от произведенията на Иън Флеминг в сборника „Октопуси и живите светлини“.
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
Живите светлини | |
The Living Daylights | |
![]() | |
Режисьори | Джон Глен |
---|---|
Продуценти | Албърт Броколи, Майкъл Г. Уилсън |
Сценаристи | Майкъл Г. Уилсън, Ричард Майбаум |
Базиран на | „Октопуси и живите светлини“ от Иън Флеминг |
В ролите | Тимъти Долтън Йерун Крабе Мериам д’Або |
Музика | Джон Бари |
Разпространител | Метро-Голдуин-Майер Юнайтед Артистс |
Жанр | екшън |
Премиера | 27 юни 1987 г. (САЩ) |
Времетраене | 130 минути |
Страна | Великобритания |
Език | английски |
Бюджет | 40 млн. щ.д. |
Приходи | 51,186 млн. щ.д.[1] |
Хронология | |
![]() | |
Упълномощен да убива (Licence to Kill) 1989 г.![]() | |
Външни препратки | |
IMDb Allmovie | |
Живите светлини в Общомедия |
Сюжет
Джеймс Бонд организира бягството на генерала от КГБ Георгий Косков на Запад. По време на преминаването на границата опит да убие Косков прави очарователната снайперистка от КГБ Кара Мила, която работи за прикритие в симфоничен оркестър и свири на виолончело.
В Англия Косков докладва важна тайна – КГБ започва системното унищожаване на британските агенти като част от операцията „Смърт за шпионите!“. В отмъщение за мъртвите агенти МИ-6 планира да убие ръководителя на КГБ, генерал Пушкин. Въпреки това Джеймс Бонд има сериозни подозрения, че генерал Косков играе „двойна игра“. Той започва свое разследване, което го отвежда в Афганистан. Там Бонд ще научи истината за злия план на Косков и ще се опита да попречи на злодея с помощта на Кара и афганистанските бунтовници.
В ролите
Актьор | Роля |
---|---|
Тимъти Долтън | Джеймс Бонд |
Йерун Крабе | Георгий Косков, генерал от КГБ |
Андреас Вишневски | Некрос, помощник на Косков, наемен убиец |
Мериам д’Або | Кара Милова, виолончелистка, снайперист на КГБ |
Джо Дон Бейкер | Брад Уитакер, криминален търговец на оръжие |
Арт Малик | Камран Шах, лидер на афганистанските бунтовници |
Робърт Браун | „М“, шефът на МИ-6 |
Джон Тери | Феликс Лейтър, агент на ЦРУ, дългогодишен приятел на Бонд |
Каролайн Блис | мис Мънипени, секретарка на „М“ |
Десмонд Левелин | „Q“, началник на технически отдел на МИ-6, създател на много невероятни устройства за агент 007 |
Джефри Кин | Фредерик Грей, министър на отбраната на Обединеното кралство |
Джон Рис-Дейвис | генерал Пушкин, ръководител на КГБ |
Уолтер Готел | генерал Гогол, бивш ръководител на КГБ |
Музика на филма
Саундтракът към филма е написан от композитора Джон Бари. Това е последният филм на „бондиана“, за който той пише музика. „Главната“ песен изпълнява норвежката група „А-ха“. Понеже Бари не сътрудничи особено с групата, след това има две версии на песента.
Тъй като „девойката на Бонд“ е очарователна виолончелистка, във филма има много класическата музика. По време на бягството на Косков в Братислава оркестърът изпълнява Симфония 40 на Моцарт. Когато Кара поднася на Бонд шампанско с приспивателни, музиката е на Дворжак. И най-накрая, когато Кара блести на сцената, се изпълняват Вариации на Чайковски. В този епизод като диригент участва самият Джон Бари.
Интересни факти
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.