Италиански благородник, владетел de facto на Болоня (1463 – 1506) From Wikipedia, the free encyclopedia
Джовани II Бентивольо или Бентиволио (на италиански: Giovanni II Bentivoglio, * 12 февруари 1443 в Болоня, Свещена Римска империя, † 15 февруари 1508 в Милано, Миланско херцогство) е благородник, владетел де факто на Болоня от 1463 до 1506 г.[1] Той е универсално признат за един от най-големите ренесансови принцове (макар че няма титла).[2] Родът му Бентивольо управлява Болоня от 1443 г.[3]
Джовани II Бентивольо | |
Господар на Болоня | |
![]() Портрет на Джовани II Бентивольо от Лоренцо Коста | |
Управление | 1463 – 1506 |
---|---|
Наследил | Санте Бентивольо |
Наследник | Анибале II Бентивольо |
Лични данни | |
Роден | 12 февруари 1443 г.
|
Починал | 15 февруари 1508 г.
|
Погребан в | Базилика „Сан Джакомо Маджоре“ (Болоня) |
Религия | Каотлицизъм |
Семейство | |
Династия | Бентивольо |
Баща | Анибале I Бентивольо |
Майка | Донина Висконти |
Брак | Джиневра Сфорца |
Потомци | Франческа Анибале Антонгалеацо Алесандро Ермес Камила Изота Елеонора Лаура Виоланте Бианка 5 деца |
Герб | ![]() |
Джовани II Бентивольо в Общомедия |
Той е син на кондoтиера Анибале I Бентивольо (* 1413 † 1445), владетел на Болоня, и на съпругата му Донина Висконти, дъщеря на Ланчилото Висконти – извънбрачен син на владетеля на Милано Бернабо Висконти.[4]
Има една по-голяма сестра:
Джовани II е още дете, когато на 24 юни 1445 г. баща му е убит от съперника му Батиста Канески. На власт идва братовчедът на баща му Санте Бентивольо. След смъртта на Санте през 1463 г. Джовани става владетел на града. Макиавели описва през 1513 г. събитията в глава 19 на „Владетелят“.[5]
През 1464 г. той получава от папа Павел II привилегията да бъде постоянен ръководител на Сената на Болоня, съставен от най-важните родове. Въпреки Сената обаче Джовани управлява по абсолютистки начин.
Почитател на изкуствата, той се заобиколя с художници, сред които изпъква Лоренцо Коста Стари, и с интелектуалци. Той превръща Болоня, която вече е седалище на престижен университет, в още по-културен център, създавайки необичаен, изискан и напреднал двор, който кара да бледнеят близките дворове на Есте и на Монтефелтро. Той е свързан с приятелство с друг герой на Ренесанса – Лоренцо Медичи.
Във външната политика се опитва да запази мира със Сфорца, Медичи, Императора и Папата, и създава връзки с по-важните италиански родове. Обича празниците в присъствието на неговите сънародници. Известен е турнирът, който отпразнува отнемането на Негропонте от Османската империя: 120 рицари слизат на Пиаца Маджоре в Болоня, красиво облечени, с полирани стоманени оръжия, украсени със скъпоценни камъни и златни арабески, и с коне, покрити с фини наметки. През 1478 г. се играе футболен мач, който свързва жителите на града с този спорт и ги прави страстни почитатели на новата игра.[2]
Джовани е кондотиер (командир на наемници). През 1467 г. служи на градовете Флоренция, Неапол и Милано срещу кондотиера Бартоломео Колеони. През 1471 г. отново е на служба на Миланското херцогство. През 1477 г. обсажда за рода Сфорца град Фаенца. През 1482 г. помага на Ерколе д’Есте срещу папа Сикст IV и Венецианската република. По-късно се бие в по-малки конфликти за Неаполитанското кралство.
През 1488 г. Джовани разкрива заговор на семейство Малвеци за отстраняване на Бентивольо, което търси подкрепата на Лоренцо де Медичи Великолепни. Джовани кара цялото семейство да бъде заточено.[6] През същия период той кара да построят кула до двореца му.[2]
През 1500 г. Джовани приема господарите на Пезаро и Римини – Джовани Сфорца и Пандолфо IV Малатеста, избягали с настъплението на завоевателя Чезаре Борджа. Борджа в крайна сметка решава да атакува Фаенца, чийто господар е Асторе Манфреди – внук на Джовани, син на дъщеря му Франческа. Джовани помага на Асторе, но след продължителна и героична съпротива Фаенца капитулира на 7 март 1501 г.[7] За да накаже Бентивольо, Борджа напредва към Болоня. Съзнавайки численото му превъзходство, Джовани се опитва да използва дипломацията, като изпраща своите посланици да преговарят с него. Борджа поисква и получава Кастел Болонезе и обещание за военна помощ.[7]
През 1501 г. е открит друг заговор, организиран този път от семейство Марескоти. Някои от противниците на Бентивольо обаче вече са потърсили подкрепата на Чезаре Борджа, за да свалят Джовани. Репресиите този път, поръчани от съпругата на Джовани – Джиневра Сфорца, са по-агресивни: убити са много представители на заговорниците.[2] Гражданската война е последвана от силен глад през 1504 г. и силно земетресение през 1505 г. Междувременно членовете на родовете Малвеци и Марескоти, избягали от преследване, успяват да намерят подкрепата на папа Юлий II, който заповядва на Джовани да напусне града със семейството си. В действителност папата възнамерява да си върне контрола над Болоня.[7] Кралят на Франция Луи XII е принуден да предостави армията си на разположение на папата. Джовани се споразумява с краля да получи безопасно убежище в Милано и да запази владенията си. Той решава да напусне града със семейството си през нощта на 2 ноември 1506 г.
На 7 октомври 1506 г. папа Юлий II отлъчва Джовани от Църквата. Девет дни по-късно папата влиза триумфално в Болоня. След бягството на семейство Бентивольо неговите съперници разграбват и унищожават семейния му дом – Палацо Бентивольо.
Синовете на Джовани – Анибале II и Ермес се опитват да си върнат властта, но са победени в Казалекио. Джовани е затворен и съден, но признат за невинен. Умира в Замъка на Сфорците в Милано през февруари 1508 г. и е погребан в базиликата „Сан Джакомо Маджоре“ в града.[2] Синовете му Анибале и Ермес, благодарение на подкрепата на французите, успяват отново да превземат Болоня.
∞ 2 май 1464 Джиневра Сфорца (* 1440 в Анкона, † 16 май 1507 в Бусето), извънбрачна дъщеря на Алесандро Сфорца, господар на Пезаро, и вдовица на братовчед му Санте I. Имат общо шестнадесет деца, от които четирима сина и седем дъщери достигат зряла възраст:
Джовани II поръчва на художника Лоренцо Коста да нарисува голямото му семейство. Олтарната картина (Pala Bentivoglio) се намира и до днес в църквата „Сан Джакомо Маджоре“ в Болоня.[6]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.