From Wikipedia, the free encyclopedia
Галю́н (на нидерландски: galjoen – „нос на кораба“[1]) е първоначално свес на носа на ветроходен кораб, където се поставя носовото украшение на съда[1].
Традиционно на същия свес (между княвдигета и бордовете на кораба) се намират и отходните места за екипажа[2][3], затова понастоящем „галюн“ се нарича тоалетната на кораба[4].
Различават се следните видове: морски галюн и щормов морски галюн. Последният има седалка и мрежа.
Във военноморския флот на СССР и Русия с термина „галюн“ се обозначава всяко специално предназначено място за задоволяване на естествените нужди, както на кораба, така и на сушата (а в морската авиация – и бордовата тоалетна на самолета).
На корабите галюните се промиват със задбордна вода, отпадъците, като правило, се натрупват във фекална бака (танк), който се изпразва и промива при намиране на кораба в открито море (в пристанищата изхвърлянето на отпадъците е забранено). При съвременните кораби отпадъците не се изливат зад борда.
При подводниците фекалните баки се продухват със сгъстен въздух.
Отходното място на ветроходен кораб от XVIII век представлява седалка с отвор отдолу и се намира на открит участък от палубата. Мястото е много опасно за човек, тъй като е отделено от морската стихия само с тънки перила или опънати въжета[5]. Нерядко моряците са отмивани от силна морска вълна, за това и матросите не харесват галюните и, не желаейки да рискуват живота си напразно, някои моряци предпочитат да се облекчат някъде зад някое оръдие или да се скрият в някой тъмен ъгъл на трюма[5]. В Руския морски устав от 1720 г. е определено, че корабният профос следи за чистотата на борда и задържа виновните за създаването на антисанитарни условия[5]. Но даже рискът да бъдат наказани не винаги може да накара моряците да престанат да избягват отходното място на носа на кораба[5].
Офицерите не използват матроските галюни. Галюнът за старшите корабни чинове е много по-безопасен, отколкото матроските галюни[5]. Така например, в кърмовата част на дървения ветроход има пристройки във вид на кръгли еркери отстрани на кърмата на съда. В единия се съхраняват навигационните прибори и морските карти, а в другия има затворена кабинка за офицерска тоалетна[5].