From Wikipedia, the free encyclopedia
Велмей, още Велме или Велмен (на македонска литературна норма: Велмеј), е село в община Дебърца на Северна Македония, в едноименната историко-географска област Дебърца.
![]() | Тази статия се нуждае от подобрение. Необходимо е: разширяване по версията на македонски литературен език. Ако желаете да помогнете на Уикипедия, използвайте опцията редактиране в горното меню над статията, за да нанесете нужните корекции. |
Велмей Велмеј | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Регион | Югозападен |
Община | Дебърца |
Географска област | Дебърца |
Надм. височина | 969 m |
Население | 511 души (2002) |
Демоним | велмейци, велмешани |
Пощенски код | 6344 |
Телефонен код | 046 |
Велмей в Общомедия |
Селото е разположено в Долна Дебърца, на 13 километра източно от пътя Охрид - Кичево в малкото Велмейско поле в западното подножие на Илинската планина (Илинска Бигла) под върховете Килаец (1068 м) на изток и Чуки (1303 м) на север. Землището на Велмей е 39,3 квадратни километра или 10% от Дебърца – 55,3% гори и пасища, 22,4% обработваема земя и 22,3% необработваема.
Селото подобно на другите селища в Дебърца е от купен тип. Махалите му са Горни Чифлик или Църниноска махала и Долни чифлик или Славковска махала.
В местността Горнополско градище има останки от укрепено селище от ранното средновековие.[1] Църквата „Света Богородица Пречиста Келия“ е от XIV век.[2]
В XIX век Велмей е българско село в нахия Дебърца на Охридската каза на Османската империя. В 1845 година руският славист Виктор Григорович преспива в Лешанския манастир и пише в „Очерк путешествия по Европейской Турции“:
„ | И така, разбрал от игумена, че в църквата на село Велми били запазени различни български писмени паметници... услужливият буюкбаши веднага изпрати за тях един от своите сеймени (прислужници)...[3] В полунощ се върна пратеникът от Велмей и доведе със себе си свещеника с торба, пълна с парчета книги. Добрият свещеник ми обясни, че това са остатъците от голямо количество ръкописи, които само преди няколко месеца още се пазели в църквата. Какво стана с тях? - попитах аз. Слагахме ги в стените на нановостроящия се храм..[4] | “ |
В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на населението от 1873 година Велмей (Velméï) е посочено като село със 130 домакинства с 340 жители българи.[5]
Според Васил Кънчов в 90-те години Велме има 70 къщи.[6] Според статистиката му („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 година Велме е населявано от 700 жители, всички българи християни.[7]
На Етнографската карта на Битолския вилает на Картографския институт в София от 1901 година Велмей е чисто българско село в Охридската каза на Битолския санджак със 75 къщи.[8]
В началото на XX век цялото население на селото е под върховенството на Българската екзархия. По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година във Велмей има 784 българи екзархисти и в селото функционира българско училище.[9] В рапорт от 1905 година главният учител Деребанов отбелязва, че селото има 150 къщи и 785 жители, българи-християни. За поминъка на Велмей той пише:
„ | Около три-четвърти от това село е чифлик, а остатъка собственост на селените. Занимават се със земеделие, скотовъдство и коларство. Мнозина отиват на чужбина и се занимават с дюлгерство. Икономическото състояние на селото е добро, а селените изглеждат да са много претенциозни...[10] | “ |
При избухването на Балканската война в 1912 година 4 души от Велмей са доброволци в Македоно-одринското опълчение.[11]
Според преброяването от 2002 година селото има 511 жители македонци.[12]
Националност | Всичко |
македонци | 511 |
албанци | 0 |
турци | 0 |
роми | 0 |
власи | 0 |
сърби | 0 |
бошняци | 0 |
други | 0 |
Днес Велмей е най-голямото село в Дебърца, както по брой на жителите, така и по брой на домакинствата.
В центара на селото доминира високата камбанария на църквата „Свети Никола“ и сградата на здравната служба. На доминантно място в северозападния край на селото е посроена втората църква „Свети Георги“.[13] В източния крей на селото се намира училищната сграда, построена в 1919 година. Кметството е в така наречения задружен дом, построен след Втората световна война, където има и зали за обществени мероприятия. В западния край е голямата чешма Изток с 18 чучура. На тая чешма се извръшва един от осовните сватбени ритуали „Носене на вода от невестата“. В селото има водовод, изграден в 1982 година, но все пак Изтокът все още събира велмешани.
Селото има футболен клуб, наречен „Илинден“.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.