Бра̀нислав Ну̀шич (на сръбски: Бранислав Нушић или Branislav Nušić; на арумънски: Alchiviadi al Nusha) е виден сръбски писател и комедиограф.
Бранислав Нушич Бранислав Нушић | |
сръбски писател | |
![]() Бранислав Нушич, 1894 г. | |
Роден | Алкивиад ал Нуша
8 октомври 1864 г. (стар стил)
|
---|---|
Починал |
Белград, Кралство Югославия |
Погребан | Белград, Сърбия |
Националност | ![]() |
Учил в | Юридически факултет на Белградския университет Белградски университет |
Работил | дипломат, писател, журналист |
Литература | |
Псевдоним | Бен Акиба |
Период | 1886 – |
Жанрове | разказ, фейлетон, драма, роман |
Известни творби | „Автобиография“ |
Семейство | |
Баща | Джордже Нуша |
Майка | Любица |
Съпруга | Даринка Джорджевич |
Деца | Маргита Предич-Нушич |
Подпис | ![]() |
Уебсайт | |
Бранислав Нушич в Общомедия |
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Spomenik_Branislavu_Nu%C5%A1i%C4%87u.jpg/640px-Spomenik_Branislavu_Nu%C5%A1i%C4%87u.jpg)
Биография
Роден е на 20 октомври (8 октомври стар стил) 1864 година в Белград във влашко семейство от битолското село Магарево като Алкивиад ал Нуша, но на 18 години сменя официално името си на Бранислав Нушич.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Nusi%C4%87%2C_Kushakovi%C4%87%2C_Bojkovi%C4%87_in_Bitola.jpg/640px-Nusi%C4%87%2C_Kushakovi%C4%87%2C_Bojkovi%C4%87_in_Bitola.jpg)
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/BASA-373K-1-700-2-Branislav_Nu%C5%A1i%C4%87_in_Bulgaria.jpeg/640px-BASA-373K-1-700-2-Branislav_Nu%C5%A1i%C4%87_in_Bulgaria.jpeg)
Завършва Юридическия факултет в Белградския университет. През 1885 година, на 21 години, участва в Сръбско-българската война.
През 1889 година започва работа като служител в сръбското консулство в Битоля и прекарва 10 години на сръбска дипломатическа служба в Македония и Косово. Става вицеконсул в Битоля[1] и Прищина. През 1893 година се жени за Даринка в Лисолайския манастир „Свети Архангел Михаил“.
През 1912 година е окръжен управител в Битоля и се проявява като ревностен проводник на сръбската пропаганда в района. След убийството на българския учител в Прилеп Атанас Лютвиев от сръбски офицери на 5 декември 1912 година, прави всичко възможно да прикрие престъплението.[2]
По-късно работи като директор на Сараевския народен театър. През 1933 година е избран за академик на Сръбската академия на науките. Основател на модерната сръбска реторика. Умира на 19 януари 1938 година в Белград в разгара на работата си над комедия с название „Власт“.
Творчество
- „Странички от Пожаревацкия затвор“ (1889)
- „Записки на един ефрейтор от Сръбско-българската война“ (1886) и др.
Нушич е ярък комедиограф, изобличител на социалните пороци в сръбското общество от края на XIX век. Автор е на комедиите:
- „Обикновен човек“ (1900)
- „Свят“ (1904)
- „Околосветско пътешествие“ (1910)
- „Автобиография“ (1924)
- „Госпожа министершата“ (1931)
- „Мистър Долар“ (1932)
- „Д-р“ (1936)
- „Покойник“ (1937)
Нушич е автор и на драмите:
- „Така трябваше да стане“ (1900)
- „Семберийският княз“ (1900)
- „Бездна“ (1902)
- „Хаджи Лоя“ (1908) и др.
Автор на учебник по реторика:
- „Реторика“ (1934 г.).
Особено популярна е неговата книга „Автобиография“.
Външни препратки
Бележки
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.