From Wikipedia, the free encyclopedia
Алтайският край (на руски: Алтайский край) е един от субектите на Руската федерация, част от Сибирския федерален окръг и Западносибирския икономически район[1]. Площ 167 996 km2 (21-во място по площ в Руската Федерация, 0,98%). Население на 1 януари 2017 г. 2 365 680 души (22-ро място в Руската Федерация, 1,61%). Административен център град Барнаул. Разстояние от Москва до Барнаул 3419 km.
Алтайски край Алтайский край | |
Субект на Руската федерация | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Адм. център | Барнаул |
Площ | 167 996 km² |
Население | 2 365 680 души (2017) 14,1 души/km² |
Адм. център | Барнаул |
Федерален окръг | Сибирски федерален окръг |
Губернатор | Александър Карлин |
Часова зона | UTC +7 |
МПС код | 22 |
Официален сайт | www.altairegion22.ru |
Алтайски край в Общомедия |
През втората половина на ХVІІ век започва заселване на руски селяни за усвояване на земите в региона и разработване на находищата на полезни изкопаеми. В началото на ХVІІІ век се построяват първите руски крепости Бикатунска (днешния град Бийск, 1707 г.) и Белоярската (1717 г.) за защита на руски селища от набезите на номадските народи. През 1744 г. възниква голямо селище в близост до предприятие за добив на желязо, което през 1771 г. е преобразувано в град Барнаул, а през 1782 г. Бикатунската крепост също е преобразувана в градско селище Бийск.[2]
До 1917 г. днешната територия на Алтайския край влиза в състава на Томска губерния, а през юли 1917 г. е образувана Алтайската губерния с център Барнаул. От 1925 до 1930 г. регионът последователно влиза в състава на Сибирския край с център Новосибирск, а от 1930 до 1937 г. – в Западносибирския край с център Новосибирск. На 28 септември 1937 г. е образуван Алтайския край с център град Барнаул, като до 25 октомври 1990 г. в него влиза Горно-Алтайската антономна област, която към днешна дата е самостоятелен субект на Руската Федерация – Република Алтай).[2]
Алтайският край е разположен в югоизточната част на Западен Сибир, в басейна на горното течение на р. Об. На север граничи с Новосибирска област, на североизток – с Кемеровска област, на югоизток – с Република Алтай, а на юг и запад – с Казахстан (Павлодарска и Източноказахстанска област). В тези си граници заема площ от 167 996 km2 (21-во място по големина в Руската Федерация, 0,98% от нейната територия).
Територията на Алтайски край се дели на две неравни части – равнинна и планинска. Северозападните, североизточните и централни райони на края, заемащи 4/5 от цялата му територия попадат в югоизточната периферия на Западносибирската равнина. Тук се разграничават няколко физикогеографски региона: обширната Кулундинска равнина, изпъстрена с дълги, широки и плитки долове и оврази и голямо количество безотточни солени или сладководни езера; Приобското плато, покрай левия бряг на река Об, Бийско-Чумишкото възвишение между реките Об на запад, Чумиш на север и Бия на юг; западните склонове на възвишението Салаирски кряж и Предалтайската равнина, югоизточно от река Алей (ляв приток на Об). Останалата 1/5 от територията на Алтайски край, в югоизточната му част е заета от крайните северни и северозападни ниски хребети на планината Алтай с максимална височина до 2490 m.[2]
В равнинните части климатът е умерен, рязко континентален с продължителна студена и малоснежна зима, с горещо и често сухо лято. Средна януарска температура -19 °C, средна юлска 18,9 °C. Годишно количество на валежите 250 – 350 mm. Продължителност на безмразовия период 122 – 127 дни. Климатът в югоизточните планински райони се характеризира с височинна зоналност и значително по-голямо количество на валежите (до 1500 – 3000 mm), а в междупланинските котловини – едва 150 – 200 mm.[2]
Речната мрежа на Алтайския край е представена от 17085 реки и потоци с дължина над 1 km и обща дължина над 50 хил. km. Около 70% от територията на края попада във водосборния басейн на река Об, а останалите 30% са безотточни области в Кулундинската равнина. Най-голямата река в Алтайски край е река Об (най-горното течение), заедно с двете съставящи я реки Катун (лява съставяща) и Бия (дясна съставяща) и нейните притоци Чариш и Алей (леви) и Чумиш (десен). В Кулундинската равнина протичат реките Кулунда, Бурла и др., вливащи се в безотточни езера. Много от реките на югоизток водят началото си от снежници и ледници и се характеризират с бързо течение, прагове и водопади и тесни и дълбоки долини. В средните си течения долините им се разширяват, склоновете им стават полегати, а в долните течения те вече са типични равнинни реки с широки и плитки долини, бавно течение, множество меандри, заливни и надзаливни тераси. Много от средните и малките реки в безотточната област на запад нямат постоянен отток, а по време на маловодие в някои участъци напълно пресъхват. Подхранването на повечето реки е смесено, с преобладаване на снежното и дъждовното, а по най-високите части – ледниково. Спрямо водния си режим реките в Алтайския край се делят на три групи: реки с ниско, силно разтегнато във времето пролетно-лятно пълноводие; реки с ясно изразено пролетно пълноводие и епизодични летни прииждания (реките водещи началото си от Алтай); реки с кратко пролетно пълноводие и продължително лятно-есенно маловодие (реките в безотточните райони). Реките в района обикновено замръзват в края на октомври или началото на ноември, а се размразяват в края на април.[3]
В Алтайски край има над 4300 естествени и изкуствени езера с обща площ 2710 km2. Те са разпределени неравномерно по територията на края. Най-много езера има в Кулундинската равнина и Приобското плато, като голяма част от тях са високоминерализирани (засолени). Най-голямото естествено езеро в Алтайски край е Кулундинското езеро (солено). Други по-големи са: Кучукско, Голямо Тополно, Голямо Яровое (всичките солени). В северната част на края попада „опашката“ на голямото Новосибирско водохранилище на река Об, а в най-южната част, на река Алей е изградено Гильовското водохранилище.[3]
В равнинните части на Алтайския край широко са разпространени черноземните почви, а в западните части често се срещат засолените и солончаковите почви. В планините най-голяма площ заемат различните видове на планинско-подзолистите почви, покриващи склоновете на хребетите, а в междупланинските котловини и по долините на големите реки са разпространени различни видове черноземни почви.[2]
Почти 1/3 от територията на Алтайския край е заета от гори, а равнинните части – от степи и лесостепи. Степната растителност почти на 100% е заменена с обработваеми земи, като тук-таме се срещат борови и брезови гори и изкуствено засадени полезащитни горски пояси. Планинските склонове са обрасли с гори от лиственица, сибирска ела и сибирски кедров бор. Растителността по долините на реките и в междупланинските котловини се изменя от полупустинна в най-високите части на Алтай до степна в подножията. В планините, нагоре от пояса на иглолистните гори са разположени субалпийски и алпийски пасища и високопланинска тундра.[2]
Степните райони са обитавани от различни видове гризачи, хищници – вълк, лисица, птици – степен жираф, дропла, степен орел, а по долините на реките – прелетни водоплаващи птици. В планините се срещат лос, марал, планински козел, планински овен.[2]
На 1 януари 2017 г. в Алтайски край живеят 2 365 680 души, което представлява 1,61% от населението на Руската Федерация и 22-ро място в страната.
В края живеят над 100 националности, като 94% са руснаците, малко над 2% немци и др.
Разпределение по национален състав на населението на Алтайски край при преброяването през 2010 г.
В административно-териториално отношение Алтайски край се дели на 10 краеви градски окръга, 59 муниципални района, 12 града, в т. ч. 9 града с краево подчинение и 3 града с районно подчинение и 5 селища от градски тип.
Административна единица | Площ (km2) |
Население (2017 г.) |
Административен център | Население (2017 г.) |
Разстояние до Барнаул (в km) |
Други градове и сгт с районно подчинение |
---|---|---|---|---|---|---|
Краеви градски окръзи | ||||||
01. Алейск | 44 | 28 735 | гр. Алейск | 28 735 | 125 | |
02. Барнаул | 940 | 698 057 | гр. Барнаул | 633 301 | Южни | |
03. Белокуриха | 92 | 15 264 | гр. Белокуриха | 15 264 | 237 | |
04. Бийск | 292 | 212 834 | гр. Бийск | 203 108 | 163 | |
05. Заринск | 79 | 46 830 | гр. Заринск | 46 830 | 99 | |
06. Новоалтайск | 72 | 73 712 | гр. Новоалтайск | 73 712 | 12 | |
07. Рубцовск | 84 | 145 333 | гр. Рубцовск | 145 333 | 281 | |
08. Славгород | 2137 | 40 438 | гр. Славгород | 30 186 | 394 | |
09. Яровое | 44 | 18 159 | гр. Яровое | 18 159 | 405 | |
10. Сибирски[4] | 6 | 11 896 | сгт Сибирски | 11 896 | 50 | |
Муниципални райони | ||||||
1. Алейски | 3402 | 14 513 | гр. Алейск | 125 | ||
2. Алтайски | 3400 | 26 022 | с. Алтайское | 14 235 | 245 | |
3. Баевски | 2739 | 9362 | с. Баево | 4188 | 230 | |
4. Бийски | 2200 | 32 387 | гр. Бийск | 163 | ||
5. Благовещенски | 3694 | 23 596 | сгт Благовещенка | 11 577 | 275 | |
6. Бурлински | 2746 | 10 448 | с. Бурла | 4162 | 439 | |
7. Бистроистокски | 1804 | 8955 | с. Бистри Исток | 3382 | 234 | |
8. Волчихински | 3594 | 17 704 | с. Волчиха | 10 162 | 310 | |
9. Егоревски | 2500 | 13 239 | с. Новоегоревское | 5461 | 318 | |
10. Елцовски | 2158 | 6113 | с. Елцовко | 2900 | 313 | |
11. Завяловски | 2224 | 18 215 | с. Завялово | 6906 | 250 | |
12. Залесовски | 3274 | 14 041 | с. Залесово | 7749 | 142 | |
13. Зарински | 5214 | 17 752 | гр. Заринск | 99 | ||
14. Змеиногорски | 2802 | 19 550 | гр. Змеиногорск | 10 739 | 435 | |
15. Зонални | 1717 | 20 199 | с. Зоналное | 3835 | 145 | |
16. Калмански | 1819 | 13 179 | с. Калманка | 3595 | 58 | |
17. Каменски | 3617 | 52 187 | гр. Камен на Об | 42 045 | 208 | |
18. Ключевски | 3043 | 16 788 | с. Ключи | 9004 | 383 | |
19. Косихински | 1877 | 16 199 | с. Косиха | 5174 | 68 | |
20. Красногорски | 3073 | 15 260 | с. Красногорское | 5925 | 252 | |
21. Красношчековски | 3531 | 16 947 | с. Красношчеково | 4935 | 316 | |
22. Крутихински | 2051 | 10 699 | с. Крутиха | 3726 | 232 | |
23. Кулундински | 1980 | 22 161 | с. Кулунда | 14 512 | 343 | |
24. Курински | 2500 | 9423 | с. Куря | 3341 | 271 | |
25. Китмановски | 2540 | 12 545 | с. Китманово | 5005 | 167 | |
26. Локтеевски | 2341 | 26 021 | гр. Горняк | 12 972 | 360 | |
27. Мамонтовски | 2305 | 22 311 | с. Мамонтово | 10 231 | 191 | |
28. Михайловски | 3100 | 19 727 | с. Михайловское | 10 759 | 450 | Малиновое Озеро |
29. Немски нац. район | 1432 | 16 366 | с. Галбщад | 1756 | 430 | |
30. Новочихински | 3100 | 9210 | с. Новичиха | 4312 | 251 | |
31. Павловски | 2203 | 40 727 | с. Павловск | 14 807 | 59 | |
32. Панкрушихински | 2700 | 12 101 | с. Панкрушиха | 5074 | 288 | |
33. Первомайски | 3596 | 53 754 | гр. Новоалтайск | 12 | ||
34. Петропавловски | 1618 | 11 799 | с. Петропавловское | 2581 | 220 | |
35. Поспелихински | 2423 | 23 191 | с. Поспелиха | 11 817 | 211 | |
36. Ребрихински | 2679 | 23 010 | с. Ребриха | 9174 | 113 | |
37. Родински | 3118 | 18 806 | с. Родино | 8218 | 323 | |
38. Романовски | 2082 | 11 844 | с. Романово | 5281 | 222 | |
39. Рубцовски | 3305 | 23 672 | гр. Рубцовск | 281 | ||
40. Смоленски | 2033 | 22 017 | с. Смоленское | 8719 | 193 | |
41. Съветски | 1500 | 15 504 | с. Съветское | 4786 | 195 | |
42. Солонешенски | 3529 | 9597 | с. Солонешное | 4828 | 313 | |
43. Солтонски | 3020 | 7460 | с. Солтон | 3114 | 286 | |
44. Суетски | 1108 | 4455 | с. Верхная Суетка | 2368 | 287 | |
45. Табунски | 1782 | 9282 | с. Табуни | 4360 | 368 | |
46. Талменски | 3914 | 46 597 | сгт Талменка | 19 157 | 84 | |
47. Тогулски | 2000 | 7793 | с. Тогул | 4424 | 173 | |
48. Топчихински | 3301 | 22 273 | с. Топчиха | 8983 | 90 | |
49. Третяковски | 1998 | 12 659 | с. Староалейское | 4519 | 410 | |
50. Троицки | 4200 | 23 016 | с. Троицкое | 9701 | 97 | |
51. Тюменцевски | 2241 | 14 164 | с. Тюменцево | 5162 | 167 | |
52. Угловски | 4845 | 12 491 | с. Угловское | 5822 | 377 | |
53. Уст Калмански | 2300 | 14 145 | с. Уст Калманка | 6487 | 185 | |
54. Уст Пристански | 2704 | 11 525 | с. Уст Чаришкая Пристан | 4688 | 139 | |
55. Хабарски | 2804 | 14 621 | с. Хабари | 5084 | 350 | |
56. Целинни | 2882 | 15 297 | с. Целинное | 4778 | 233 | |
57. Чаришки | 6881 | 11 385 | с. Чаришкое | 3093 | 310 | |
58. Шелаболихски | 2510 | 12 790 | с. Шелаболиха | 3805 | 95 | |
59. Шипуновски | 4256 | 32 328 | с. Шипуново | 13 559 | 173 |
Развито е машиностроенето (селскостопански машини, вагони), химическа и нефтохимическа промишленост (гуми, изкуствени влакна и др), дърводобив и дървообработване, лека и хранително-вкусова промишленост.
Селското стопанство е предимно земеделско (зърнени култури, захарно цвекло, слънчоглед, лен). Отглежда се едър рогат добитък, свине, овце, сибирски марали, зърнени, фуражни, технически култури, картофи. Има пчеларство.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.