Loading AI tools
З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Ле́нінська Комуністи́чна Спі́лка Мо́лоді Украї́ни (ЛКСМУ) — всеукраїнська молодіжна організація, що існувала в Український Радянській Соціалістичній Республіці у 1919–1991 роках. Відновлена у 1997 р., працює під керівництвом Комуністичної партії України. Відповідно до моніторингу інформації з сайту організації[2] її керівництво займає активну українофобську і проросійську позицію.
Ленінська комуністична спілка молоді України (ЛКСМУ) | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Голова партії | Кононович Михайло Адамович |
Дата заснування | 1919 |
Дата розпуску | 1991 - наступник КПУ 1997 відновлено 2015 заборона КПУ та її відділів |
Штаб-квартира | Харків (1919—1934) Київ (1934—1991) УРСР (СРСР) Україна |
Ідеологія | Марксизм-ленінізм |
Союзники та блоки | КПУ |
Кількість членів | 9000[1], 22 840[1], 55 000[1], 35 000[1], 119 750[1], 352 426[1], 400 000[1], 582 454[1], 744 667[1], 957 939[1], 1 521 695[1], 1 700 000[1], 952 110[1], 1 236 398[1], 2 479 788[1], 2 870 052[1], 2 896 319[1], 3 302 000[1], 4 089 000[1], 4 394 423[1], 5 638 440[1] і 5 814 944[1] |
Офіційний сайт | komsomol.info |
Згідно з офіційним сайтом організації сучасним слоганом ЛКСМУ є «Товаришу, скинемо Київську хунту разом!» (мова оригіналу рос. «Товарищ, сбросим Киевскую хунту вместе!» [2])
![]() | Цей розділ потребує доповнення. (січень 2013) |
Комуністичну спілку робітничої молоді (КСРМ) України засновано 26 червня 1919 року[3]. Пізніше назву спрощено до «Комуністична спілка молоді» (КСМ).
З 1926 року вслід за РКСМ (російським комсомолом) додає до назви «ленінський», ставши ЛКСМ України.
9 січня 1993 року було зібрано І-й установчий з'їзд у м. Донецьк, за для мети відновлення колишньої організації[4].
У 2011 році при підтримці Центрального комітету Комуністичної партії України та Міністерства освіти і науки України ЛКСМУ розпочав процес відродження Піонерської організації України та процес легалізації обласних, міських та районних піонерських організацій по всім регіонам України. В основу відродженої Піонерської організації покладена оновлена ідеологія «Дитячого комунізму», повністю адаптованого до сучасних умов демократії та ринкових відносин.
16 грудня 2015 Окружний адміністративний суд міста Києва завершив розгляд справи за позовом Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України про заборону її діяльності. Справа розглядалась за участю третьої особи — Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Суд задовольнив позов Міністерства юстиції у повному обсязі, заборонивши діяльність Комуністичної партії України[5][6][7].
З 20-х років XX століття сформувалася територіальна структура Комсомолу України подібна до структури Компартії.
Найвищим органом ЛКСМУ був з'їзд, який обирав керівництво організації, а також на з'їзді вирішувалися основні питання, пов'язані з державою і існуванням організації.
Головним керуючим органом ЛКСМ був Центральний Комітет (ЦК) ЛКСМ України. Його члени обиралися на з'їдах ЛКСМ.
У губерніях та повітах розміщувалися губернські (губком) та повітові (повітком) комітети ЛКСМ.
В зв'язку з тим, що 1 серпня 1925 року рішенням IX Всеукраїнського з'їзду Рад поділ на губернії було скасовано, було поступово введено поділ «сільрада-район-округа»[8]. На деякий час з'являються окружні (окружком) та районні (райкоми) комітети, але вже у 1930 році округи було скасовано, які і окружкоми комсомолу. Райкоми стали підпорядковуватися ЦК ЛКСМУ.
У 1932 році вводиться поділ УРСР на області. ЛКСМУ отримує новий поділ на обласні (обком) та районні (райком) комітети комсомолу.
У містах осередком ЛКСМУ був міський комітет (міськом). Якщо місто було достатніх розмірів то міському були підпорядковані районні комітети (райкоми) комсомолу.
Крім того постійні осередки були на підприємствах, навчальних закладах, збройних силах. Структура комсомолу як і батьківська структура (КПУ) майже повністю охоплювала усі галузі життя молоді. Навіть у студентських будівельних загонах утворювалися комсомольські структури.
Після розпаду СРСР і утворення незалежної України у 1991 році, структуру ЛКСМУ як і КПУ було фактично зруйновано.
Керівний орган ЛКСМУ в республіці. Вибори до ЦК відбувалися на з'їздах ЛКСМУ. У своїх роботі фактично підпорядковувався ЦК ВЛКСМ та Комуністичній партії України.
Головою комсомолу та ЦК ЛКСМУ до 1932 року був Генеральний секретар. З 1932—1991 рік ЦК очолював Перший секретар.
Крім того у ЦК на керівних посадах були Другий секретар та секретарі. Серед членів ЛКСМУ обиралися члени ЦК та члени Бюро ЦК.
Керівний орган ЛКСМУ у області УРСР. Обкоми підпорядковувалися ЦК ЛКСМ України і були у тісній взаємодії з обкомами партії.
Очолював обком ЛКСМУ Перший секретар.
Крім того у керуванні обкому були також профільні секретарі (наприклад секретар по кадрам).
Керівний орган ЛКСМУ у районі області чи міста. Райкоми області підпорядковувалися обкомам ЛКСМ України і були у тісній взаємодії з райкомами партії.
У великих містах, які поділені на райони, райкоми комсомолу підпорядковувалися міськкомам ЛКСМУ і відповідно були у тісній взаємодії з відповідними райкомам партії.
Після відновлення своєї роботи голови ЛКСМУ знову почало обирати Перших секретарів ЦК.
За часи існування УРСР відбулися 24 З'їзди комсомолу України.
Після розпаду радянського Союзу і встановлення незалежної України ЛКСМ України продовжував збирати з'їзди встановивши нову нумерацію і зберігши стару.
У ЛКСМУ (як і у ВЛКСМ і інших республіканських аналогічних організаціях) використовували особливі «комсомольські значки». Які виглядали як розгорнутий червоний прапор всередині якого розміщувався профіль Леніна.
Також ЦК ЛКСМУ нагороджувало членів організації за успіхи та досягнення. До таких нагород відносилися такі нагороди як «За участь у розвитку хімії УРСР», «За спорудження Кременчуцької ГЕС», «За активну участь в ударному будівництві», «За спорудження підприємств гірничо-рудної промисловості», «Лауреат республіканської комсомольської премії імені Миколи Островського». Слід зауважити що написи на нагородах були виконані українською мовою.
Крім того існували пам'ятні знаки присвячені річницям ЛКСМУ, такі як «50 років ЛКСМ України» (1969), «60 років ЛКСМУ» (1979). Написи на значках були українською мовою.
Крім того особливі значки випускалися для делегатів з'їздів ЛКСМУ. Як правило вони були у вигляді червоного прапору з профілем Леніна, на прапорі розміщувався напис «ЛКСМУ» (зазвичай червоного кольору). Крім того на значку золотом вказувався номер з'їзду, наприклад: «XXII з'їзд», «XXIV з'їзд».
Відновлена організація ЛКСМУ продовжує випускати пам'ятні знаки. До таких значків можливо віднести «90 років ЛКСМ України» (2009), ця нагорода виконана за зразком медалей і кріпиться на п'ятикутній колодці.
В різні роки своєї діяльності ЛКСМУ була нагороджена державними орденами СРСР:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.