Loading AI tools
акторка З Вікіпедії, вільної енциклопедії
Зінаї́да Олекса́ндрівна Пігуло́вич (1896 — 1983) — українська акторка театру та кіно, театральна діячка, режисерка. Організаторка всеукраїнської мережі професійних лялькових театрів (1934—1937). Учениця Леся Курбаса. Працювала в театрі «Березіль» у 1922—1930 роках.
Пігулович Зінаїда Олександрівна | |
---|---|
![]() | |
Псевдо | Зоя Пігулович, Зінаїда Пігулевич |
Народилася | 1896 |
Померла | 1983 |
Діяльність | акторка театру і кіно, режисерка, театральна діячка |
Відома завдяки | режисерська студія МО Березіль, створила низку лялькових театрів у різних містах України |
Alma mater | Державний музично-драматичний інститут імені М. В. Лисенка |
У шлюбі з | Лопатинський Фавст Львович |
IMDb | ID 0683129 |
Після закінчення у 1918 однієї з київських гімназій Зінаїда Пігулович рік навчалася на медичному факультеті Університету св. Володимира. Залишивши університет, вступає на акторський факультет Вищого музично-драматичного інституту імені М. Лисенка, який закінчує 1924 року.
Паралельно з навчанням працювала в мистецькому об'єднанні «Березіль». Робота в уславленому колективі дозволила їй отримати режисерські знання та навички, не припиняючи акторської діяльності.
В МО «Березіль» їй доручають опікуватися самодіяльним театральним рухом. Вона організовує й інструктує гурти, пише для них п'єси («Операційний план» та «Істина»), виконує численні практичні завдання, бере участь у теоретичних студіях, обговорює проєкти колег. За дорученням Режлабу разом із Л. Френкелем очолювала Репертуарну станцію.
Водночас розбудовує драматичний театр для дітей, а згодом і ляльковий театр.
1926 року дебютує у німому кіно. Всього знялась у трьох фільмах, поставлених її чоловіком Фавстом Лопатинським (1926, 1927, 1930).
На початку 1930-х три роки навчалася у Москві на режисерських курсах при ГІТІСі.
Після повернення в Україну починає працювати в одному з пересувних театрів і створює при ньому ляльковий театр. Працювала художнім керівником ТЕМАФу при Київському ТЮГу (1931—1934)[1].
Згодом захоплюється справою створення низки лялькових театрів в різних містах. 1936 року у Києві підготувала два акторських склади для лялькового театру та два театри для Черкас і Умані з репертуаром, оформленням, ширмами. Згодом організувала аналогічні театри у Житомирі, Полтаві та Чернігові.
У воєнні роки була в евакуації на Уралі й у Казахстані. Працювала в тамтешніх театрах.
Після війни повернулась на Батьківщину. Працювала режисеркою філармонії у Миколаєві. Згодом (кінець 1950-х — початок 1960-х)[2] переїхала до Вознесенська Миколаївської області, де працювала в народному театрі,[3] поставила «Сто тисяч» Карпенка-Карого.
Зінаїда Пігулович написала спогади про Леся Курбаса[4].
Була у шлюбі з Фавстом Лопатинським.
Пішла з життя 1983 року.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.