Правило виїзного гола
З Вікіпедії, безкоштовно encyclopedia
Правило гола, забитого на чужому полі (правило виїзного гола) — принцип, що широко застосовується у змаганнях з футболу та деяких інших видів спорту, за яким визначається переможець поєдинку, що складається з двох матчів, по одному на полі кожного із суперників. Різновид тайбрейку, згідно з яким, у випадку рівної кількості голів, забитих суперниками по сумі двох матчів, переможцем визнається команда, що забила більше м'ячів на чужому полі.
Специфіка застосування даного правила визначається регламентом кожного окремого змагання. Залежно від конкретного змагання правило може застосовуватися, а може й не застосовуватися, до голів, забитих під час додаткового часу, який зазвичай призначається по завершенні другого матчу двоматчевого поєдинку у випадку, коли обидва матчі завершилися з однаковим рахунком.
Існування цього правила значною мірою впливає на побудову ігрової стратегії футбольних команд, що беруть участь у турнірах, які передбачають проведення двоматчевих поєдинків. Зокрема, через відносно більше значення гола, забитого на чужому полі, команди-господарі зазвичай більше уваги приділяють захисту власних воріт, а команди, що грають у гостях, намагаються більш агресивно грати у нападі.
Починаючи з осені 2021, в плей-оф клубних турнірів, що проводяться під егідою УЄФА, кількість м’ячів, забитих на чужому полі, не має значення.